Луна-9
Луна-9 | |
---|---|
Основні параметри | |
COSPAR ID | 1966-006A |
NORAD ID | 01954 |
Виготівник | ![]() |
Тип апарата | Міжпланетний зонд |
Дата запуску | 31 січня 1966 11:41:37 UTC |
Ракета-носій | «Молнія» |
Космодром | Байконур |
Посадка на небесне тіло | |
Небесне тіло | Місяць |
Дата і час посадки | 3 лютого 1966, 18:45:30 UT |
Місце посадки | Океан Бур, 7°05′ пн. ш. 64°22′ зх. д. / 7.08° пн. ш. 64.37° зх. д. / 7.08; -64.37 (Луна-9) |
«Луна-9» — радянська автоматична міжпланетна станція для вивчення Місяця та космічного простору. Запущена 31 січня 1966 року. 3 лютого того ж року здійснила першу в історії м'яку посадку на Місяць і передала перші фотографії з його поверхні.
Попередники та наступники
До станції «Луна-9» було здійснено понад десять невдалих спроб м'якої посадки на Місяць за програмою Е-6. Перший запуск за цією програмою був виконаний 4 січня 1963 року, але двигун 4 ступені ракети-носія не запустився, і станція залишилася на низькій навколоземній орбіті. У 1965 С. П. Корольов ініціював передачу тематики АМС в КБ ім. Лавочкіна, під керівництво Г. Н. Бабакіна, і «Луна-9» стала першим апаратом, підготовленим на новій фірмі із заділу, переданого з ОКБ-1.
Після цього було запущено кілька станцій за програмою Е-6С (Штучний супутник Місяця) і Е-6М. Вони також базувалися на розробках ОКБ-1. Пізніші програми Е-8 і Е-8-5 були вже повністю новими розробками.
Космічний корабель
Спусковий апарат мав масу 99 кг. Щоб витримати швидкість удару 22 км/год (6,1 м/с), він використовував наповнені повітрям подушки. Це був герметичний контейнер з радіоустаткуванням, пристроєм вимірювання часу, системою контролю тепла, науковою апаратурою, джерелом живлення та телевізійною системою[1].
Запуск і політ до Місяця
«Луна-9» була запущена ракетою «Молнія-М» (серійний номер 103-32) зі стартової позиції 31/6 на космодромі Байконур в Казахській РСР. Старт відбувся в 11:41:37 UTC 31 січня 1966. Спочатку станція була виведена на опорну навколоземну орбіту, а потім стартувала до Місяця. Параметри опорної орбіти були такими: нахил — 51,8°; період обертання — 88 хвилин; мінімальна відстань від поверхні Землі (у перигеї) — 168 км; максимальна (в апогеї) — 219 км[2]. Четвертий ступінь, «Блок-Л», був запущений для підняття перигею орбіти до нового апогею (приблизно 500 000 км) перед переходом «Луни-9» на витягнуту еліптичну геоцентричну орбіту.
Потім космічний корабель розкрутився до 0,67 оборотів в хвилину за допомогою струменя азоту. З 1 лютого в 19:29 UT відбулася корекція курсу за допомогою 48-секундного вмикання двигуна, в результаті якої швидкість змінилася на 71,2 м/с. На висоті 8300 км апарат приготувався до реактивного гальмування і його обертання було зупинене. Гальмування почалося на висоті 75 км. На висоті близько 5 м, коли поверхні торкнувся контактний сенсор, від апарату відділилася посадкова капсула. Вона зіткнулася з поверхнею на швидкості 22 км/год і кілька разів відскочила[3].
Робота на поверхні
Посадка сталася 3 лютого 1966 о 18:45:30 UT в західній частині Океану Бур, на північний схід від кратера Кавальєрі (біля 7°05′ пн. ш. 64°22′ зх. д. / 7.08° пн. ш. 64.37° зх. д. / 7.08; -64.37 (Луна-9))[3]. 1970 року на честь цієї події цю маленьку ділянку назвали рівниною Посадки (лат. Planitia Descensus)[4].
Приблизно через 250 с після приземлення розкрилися 4 пелюстки оболонки апарата, що стабілізувало його положення на поверхні і дозволило почати роботу. Вже через 15 хвилин було відзнято першу панораму поверхні Місяця, а згодом — кілька нових панорам. Детектор випромінювання, єдиний науковий прилад на борту, відміряв дозу 30 мрад (0,3 мілігрей) на день. Важливим результатом стало встановлення того, що апарат не тоне в місячному пилу. Зі станцією було проведено 7 сеансів зв'язку загальною тривалістю 8 годин 5 хвилин. Останній контакт був о 22:55 UT 6 лютого 1966, коли вичерпався заряд її батарей[5][3].
В культурі
Марки різних країн
- Марка НДР
- Марка СРСР
- Марка пошти СРСР, 1966 г.
Посилання
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- The Mission of Luna 9 [Архівовано 24 листопада 2012 у Wayback Machine.]
- Перший знімок «Луни-9», прийнятий радіотелескопом обсерваторії Джодрелл-Бенк
- Строптивая Селена [Архівовано 28 січня 2012 у Wayback Machine.]
- Луна-9 — Жесткий путь к мягкой посадке [Архівовано 18 жовтня 2010 у Wayback Machine.]
- Лист місячної карти LAC-56 [Архівовано 29 березня 2021 у Wayback Machine.] (місце посадки «Луни-9» — лівіше центру)
Примітки
- ↑ Luna 9 [Архівовано 13 липня 2013 у Wayback Machine.] // Astronautix
- ↑ McDowell, Jonathan. Satellite Catalog. Jonathan's Space Page. Архів оригіналу за 18 жовтня 2018. Процитовано 14 серпня 2013.
- ↑ а б в Luna 9. NASA Space Science Data Coordinated Archive. 26 серпня 2014. Архів оригіналу за 14 липня 2012. Процитовано 18 лютого 2016.
- ↑ Planitia Descensus. Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program.
- ↑ Solar System Exploration: Missions: By Target: Moon: Past: Luna 9. Архів оригіналу за 25 лютого 2016. Процитовано 18 лютого 2016.
- п
- о
- р
- Луна-1A
- Луна-1B
- Луна-1C
- Луна-1
- Луна-2A
- Луна-2
- Луна-3
- Луна-4A
- Луна-4B
- Луна-4C
- Луна-4D
- Луна-4
- Луна-5A
- Луна-5B
- Луна-5C (Космос-60)
- Луна-5D
- Луна-5
- Луна-6
- Луна-7
- Луна-8
- Луна-9
- Луна-10A (Космос-111)
- Луна-1965A
- Луна-10
- Луна-11
- Луна-12
- Луна-13
- Луна-14A
- Луна-14
- Луна-15A
- Луна-15B
- Луна-15
- Луна-16A (Космос-300)
- Луна-16B (Космос-305)
- Луна-16C
- Луна-16
- Луна-17 (Луноход-1)
- Луна-18
- Луна-19
- Луна-20
- Луна-21 (Луноход-2)
- Луна-22
- Луна-23
- Луна-24А
- Луна-24
- Луна-25А (Луноход-3)
- Луна-25