Ställdalenmeteoriten
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8d/A-SE-Swedish_meteorites.png/250px-A-SE-Swedish_meteorites.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d9/St%C3%A4lldalen_station.jpg/250px-St%C3%A4lldalen_station.jpg)
Ställdalenmeteoriten är en stenmeteorit som slog ner den 28 juni[1][2] 1876.[3][4][5] Meteoriten är det andra observerade[3][5] meteoritnedslaget i Sverige.
Nedslagsplatsen
Nedslaget skedde strax söder om järnvägsstationen i Ställdalen[1] norr om Kopparberg i Västmanland beläget i Ljusnarsbergs kommun i Örebro län.
Nedslaget skedde kring kl 11:32 och syntes så långt som från[1] Mora i norr och Visingsö i söder till Kristiania (Oslo) i väst och Stockholms skärgård i öster.
Den 31 mars 1877 höll Adolf Erik Nordenskiöld ett föredrag av händelsen (”Om Ställdalsmeteoren”) vid Kongl. Svenska Vetenskapsakademien högtidsdag.[6] Föredraget publicerades även[6] i Stockholms Dagblad 7 april (nr 79, 1877) och i Nature (vol 16, nr 403, s 238-239) den 19 juli[7] samma år.
Meteoriten
Meteoriten är en stenmeteorit[3][5] (Kondriter[2]) och består till största delen[2] av olivin och pyroxen.
Meteoritens vikt uppskattas till cirka 34 kg,[2][4] den största stenen som påträffades vägde cirka 12 400[1] gr, totalt insamlades ett 10-tal stenar[5]
De flesta fynden förvaras idag på Naturhistoriska riksmuseet (Enheten för Mineralogi).
Referenser
- ^ [a b c d] Meteorstensfall Nordisk familjebok, Uggleupplagan (läst 25 mars 2016)
- ^ [a b c d] Ställdalen Mindat.org (läst 25 mars 2016)
- ^ [a b c] Svenska meteoriter Naturhistoriska Riksmuseet (läst 25 mars 2016)
- ^ [a b] Ställdalen The Meteoritical Society (läst 25 mars 2016)
- ^ [a b c d] Svenska meteoriter Sveriges geologiska undersökning SGU (läst 25 mars 2016)
- ^ [a b] Nordenskiölds bibliografi Ymer, årgång 22, 1902 (läst 25 mars 2016)
- ^ The Ställdalen Meteorite Nature vol 16, nr 403 (läst 25 mars 2016)
Externa länkar
- bild (Marmet Meteorites)
- bild (Meteoritical Society)
- ”1876, June 28th, 11-12 AM”, beskrivning hos British Association for the Advancement of Science, volume 46. s 171