Pithecia mittermeieri
Pithecia mittermeieri Status i världen: Sårbar[1] | |
![]() Hanne av arten eller av den liknande Pithecia irrorata | |
Systematik | |
---|---|
Domän | Eukaryoter Eukaryota |
Rike | Djur Animalia |
Stam | Ryggsträngsdjur Chordata |
Understam | Ryggradsdjur Vertebrata |
Klass | Däggdjur Mammalia |
Infraklass | Högre däggdjur Eutheria |
Ordning | Primater Primates |
Familj | Pitheciidae |
Släkte | Plymsvansapor Pithecia |
Art | Pithecia mittermeieri |
Vetenskapligt namn | |
§ Pithecia mittermeieri | |
Auktor | Marsh, 2014 |
Utbredning | |
![]() Utbredningsområdet för olika plymsvansapor, Pithecia mittermeieri i orange och delar av den gråa regionen längre söderut | |
Hitta fler artiklar om djur med Djurportalen |
Pithecia mittermeieri är en primat i släktet plymsvansapor som förekommer i Sydamerika. Populationen infogades före 2014 i andra arter av samma släkte.[2] Artepitet i det vetenskapliga namnet hedrar zoologen Russel Mittermeier som är aktiv vid Internationella naturvårdsunionen (IUCN).[3]
Utseende
Arten blir utan svans 35 till 46 cm lång och svanslängden är 41 till 49 cm. På grund av flera inblandade vita hår i den svartaktiga pälsen är utseendet ganska variabelt. På bröstet finns en orange fläck. Hos honor finns inte lika många vita hår som hos hannar och fläcken på bröstet är mindre.[3]
Utbredning och ekologi
Utbredningsområdet ligger främst i Brasilien mellan Rio Madeira och Rio Aripuanã. Det sträcker sig över delstaterna Amazonas, Pará, Rondonia och Mato Grosso. Kanske når arten norra Bolivia. Denna plymsvansapa lever i låglandet upp till 200 meter över havet. Den vistas i regnskogar, i andra skogar som ofta översvämmas och i träskmarker med palmer av släktet Mauritia. Exemplaren besöker ibland förändrade skogar.[1]
Exemplaren bildar ganska ofta blandade flockar med primater av släktena springapor, vrålapor, spindelapor, dödskalleapor, tamariner och ullapor. Allmänt antas att beteendet är lika som hos andra plymsvansapor.[1]
Hot
Beståndet hotas av skogsröjningar och av jakt. Enligt uppskattningar minskar hela populationen med 30 procent mellan 2001 och 2030. IUCN listar Pithecia mittermeieri som sårbar (VU).[1]
Referenser
- ^ [a b c d] Marsh, L.K. & Mittermeier, R.A. 2015 Pithecia mittermeieri . Från: IUCN 2015. IUCN Red List of Threatened Species. Version 2018.1. Läst 24 januari 2024.
- ^ Laura K. Marsh (2014). ”A Taxonomic Revision of the Saki Monkeys, Pithecia” (på engelska). Neotropical Primates (Conservation International) 21 (1): sid. 1-165. doi:10.1896/044.021.0101. http://www.bioone.org/doi/full/10.1896/044.021.0101. Läst 11 mars 2018.
- ^ [a b] Sergio Prostak (30 september 2014). ”Five New Species of Saki Monkeys Discovered” (på engelska). Sci News. https://www.sci.news/biology/science-five-new-species-saki-monkeys-02183.html. Läst 23 januari 2024.
|