Нације из тропских земаља на Зимским олимпијским играма
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/66/2010_Opening_Ceremony_-_Ghana_entering.jpg/220px-2010_Opening_Ceremony_-_Ghana_entering.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/de/2012_World_Junior_FS_Michael_Christian_Martinez3.jpg/220px-2012_World_Junior_FS_Michael_Christian_Martinez3.jpg)
Неколико тропских земаља учествовало је на Зимским олимпијским играма иако немају климу погодну за зимске спортове. Делимично због тога, њихове пријаве су предмет људских интересовања током Игара.[1][2] Ниједна тропска нација никада није освојила медаљу на Зимским олимпијским играма.
Прва нација са топлом климом, али не и тропска, која је учествовала на Зимским олимпијским играма био је Мексико. Значајан део Мексика се налази на географској ширини северно од Тропика Рака, а већина земље има суптропску планинску или полусушну климу, тако да није искључиво тропска нација. Без обзира на то, Мексико је дебитовао на Зимским олимпијским играма 1928.[3] са петочланим боб тимом који је завршио једанаести од укупно двадесет три учесника. [4] Мексико се није поново вратио на Зимске игре све до Зимских олимпијских игара 1984.[5]
Прва истински тропска нација која се такмичила на Зимским олимпијским играма су Филипини, који су послали два алпска скијаша на Зимске олимпијске игре 1972. у Сапоро, Јапан.[6] Бен Нанаска је био 42. у скијању у велеслалому (од 73 учесника), а Хуан Циприано није завршио. У слаломском скијању ниједан скијаш није успео да заврши. Костарика је постала друга тропска нација која је учествовала на Зимским играма, на Зимским олимпијским играма 1980. у Лејк Плесиду, Њујорк,[7] где се Артуро Кинч такође такмичио у алпском скијању. Кинч ће наставити да се такмичи за Костарику на још три зимске игре, укључујући Зимске олимпијске игре 2006. са 49 година. Тамо је завршио на 96. месту у 15 км скијашко трчање, испред само Прават Нагвајара из Тајланда, још једне тропске нације.[8]
На Зимским олимпијским играма 1988. у Калгарију, Алберта, Канада, учествовале су многе тропске земље, укључујући Костарику, Фиџи, Гуам, Гватемалу, Јамајку, Холандске Антиле, Филипине, Порторико и Девичанска острва Сједињених Држава.[9] Тим Јамајке у бобу је постао миљеник навијача на овим Играма [10] и касније је био инспирација за филм Cool Runnings из 1993. године. На Зимским олимпијским играма 1994. шест година касније, четворка са Јамајке је заузела заслужно четрнаесто место, испред Сједињених Држава и Русије, док је боб са Јамајке Ласелс Браун освојио сребро за Канаду 2006.
Зимске олимпијске игре 2006. у Торину у Италији обележиле су деби на Зимским играма Етиопије[2] и Мадагаскара.[11] На Зимским олимпијским играма 2010. у Ванкуверу, Британска Колумбија, Канада дебитовала су Кајманска острва, Колумбија, Перу,[12] и Гана.[13] На Зимским олимпијским играма 2014. дебитовали су Доминика, Парагвај, Источни Тимор, Того, Тонга и Зимбабве. На Зимским олимпијским играма 2018. дебитовали су Еквадор, Еритреја, Малезија, Нигерија и Сингапур. На Зимским олимпијским играма 2022. Хаити је учествовао по први пут.
Земље учеснице
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/World_map_torrid.svg/220px-World_map_torrid.svg.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/11/Klimag%C3%BCrtel-der-erde-tropen.png/220px-Klimag%C3%BCrtel-der-erde-tropen.png)
Африка | |
![]() | 2002 |
![]() | 2018–2022 |
![]() | 2006–2010 |
![]() | 2010, 2018-2022 |
![]() | 1998–2006, 2018 |
![]() | 2006, 2018–2022 |
![]() | 2018–2022 |
![]() | 1984, 1992–1994, 2006–2010 |
![]() | 2014–2018 |
![]() | 2014 |
Америка | |
![]() | 1956, 1980–1992, 2018–2022 |
![]() | 1984, 2014 |
![]() | 1992–2022 |
![]() | 2010–2014 |
![]() | 2010, 2018–2022 |
![]() | 1980–1992, 2006 |
![]() | 2014 |
![]() | 2018–2022 |
![]() | 1988 |
![]() | 2022 |
![]() | 1992 |
![]() | 1988–2002, 2010–2022 |
![]() | 1988–1992 |
![]() | 2014 |
![]() | 2010–2014, 2022 |
![]() | 1984–2002, 2018–2022 |
![]() | 1994–2002, 2022 |
![]() | 1998–2006, 2014 |
![]() | 1988–2006, 2014, 2022 |
Азија-Пацифик | |
![]() | 1994, 2022 |
![]() | 1988, 1994, 2002 |
![]() | 1988 |
![]() | 2014–2018 |
![]() | 2002–2022 |
![]() | 2018–2022 |
![]() | 1972, 1988–1992, 2014–2022 |
![]() | 2018 |
![]() | 2002–2006, 2014–2022 |
![]() | 2014–2022 |
Друге земље са топлим временом (на пример, које се налазе у суптропима) које су се такмичиле на Зимским играма укључују Аустралију (која има тропски крајњи север, и постала је прва нација јужне хемисфере која је освојила златну медаљу на Зимским олимпијским играма 2002.), Бермуда, Кинески Тајпеј, Есватини, Хонг Конг, Индија, Мексико, Јужна Африка, Уругвај и неколико северноафричких земаља укључујући Алжир, Египат и Мароко.
Тонга је покушала да дебитује на Зимским олимпијским играма 2010. тако што је наступила са једним такмичаром у санкању, привлачећи пажњу медија, али је учесник испао у последњој рунди квалификација.[14] Две године касније, земља је привукала пажњу медија када је откривено да је променила име у име једног од својих спонзора, фирме за доњи веш, као маркетиншки трик. У то време њихов спортиста је био на обуци за квалификовање за Зимске олимпијске игре 2014.[15][16]
Зимске параолимпијске игре
Од 2022. године, само три тропске нације су биле представљене на Зимским параолимпијским играма.[17] Тофири Кибуука из Уганде се такмичио у скијашком трчању на инаугурационом издању Зимских параолимпијских игара 1976. и поново на Играма 1980. године.[18] Након што је Кибуука добио норвешко држављанство, почео је да се такмичи за Норвешку на Параолимпијским играма почевши од 1984. године, освојивши неколико медаља у атлетици на Летњим параолимпијским играма . Бразил је послао два спортиста као део свог дебија на Зимским параолимпијским играма 2014. Порторико је послао једног спортисту на Зимским параолимпијским играма 2022, што је било прво учешће земље на догађају.
Африка | |
![]() | 1976–1980 |
Америка | |
![]() | 2014–2022 |
![]() | 2022 |
Зимске олимпијске игре младих
Пет тропских нација је било представљено на Првим зимским олимпијским играма младих у Инзбруку у Аустрији.
Африка | |
![]() | 2012 |
![]() | 2016–2024 |
![]() | 2024 |
Америка | |
![]() | 2012–2024 |
![]() | 2012 |
![]() | 2016–2024 |
![]() | 2020 |
![]() | 2020 |
![]() | 2016–2024 |
![]() | 2012 |
![]() | 2020 |
Азија | |
![]() | 2020–2024 |
![]() | 2016–2020 |
![]() | 2012, 2020–2024 |
![]() | 2020–2024 |
![]() | 2020–2024 |
![]() | 2016 |
Референце
- ^ Brown, Gerry. „Beyond the Jamaican Bobsledders”. Infoplease. Приступљено 16. 9. 2006. CS1 одржавање: Формат датума (веза)
- ^ а б „Ethiopia first at Winter Olympics”. BBC News. 10. 2. 2006. Приступљено 16. 9. 2006. CS1 одржавање: Формат датума (веза)
- ^ Comité Olympique Suisse (1928). Rapport Général du Comité Exécutif des IImes Jeux Olympiques d'hiver (PDF) (на језику: француски). Lausanne: Imprimerie du Léman. стр. 7. Архивирано из оригинала (PDF) 10. 4. 2008. г. Приступљено 30. 1. 2008. CS1 одржавање: Формат датума (веза)
- ^ Comité Olympique Suisse (1928). Résultats des Concours des IImes Jeux Olympiques d'hiver (PDF) (на језику: француски). Lausanne: Imprimerie du Léman. стр. 12—13. Архивирано из оригинала (PDF) 30. 9. 2007. г. Приступљено 30. 1. 2008. CS1 одржавање: Формат датума (веза)
- ^ Official Report of the Organising Committee of the XlVth Winter Olympic Games 1984 at Sarajevo (PDF). Sarajevo: Oslobodenje. 1984. стр. 89—90. Архивирано из оригинала (PDF) 26. 2. 2008. г. Приступљено 31. 1. 2009. CS1 одржавање: Формат датума (веза)
- ^ The Official Report of XIth Winter Olympic Games, Sapporo 1972 (PDF). The Organizing Committee for the Sapporo Olympic Winter Games. 1973. стр. 32, 145, 447. Архивирано из оригинала (PDF) 26. 2. 2008. г. Приступљено 31. 1. 2008. CS1 одржавање: Формат датума (веза)
- ^ Final Report XIII Olympic Winter Games (PDF). Ed Lewi Associates. стр. 6, 12, 19. Архивирано из оригинала (PDF) 27. 2. 2008. г. Приступљено 31. 1. 2008. CS1 одржавање: Формат датума (веза)
- ^ „Turin 2006 Winter Olympics – Cross Country Results”. Yahoo! Sports. Архивирано из оригинала 22. 3. 2007. г. Приступљено 31. 1. 2008. CS1 одржавање: Формат датума (веза)
- ^ Janofsky, Michael (7. 2. 1988). „'88 Winter Olympics; Calgary Has It Down Cold”. The New York Times. Приступљено 31. 1. 2008. CS1 одржавање: Формат датума (веза)
- ^ Harasta, Cathy (20. 2. 1988). „Jamaican bobsledders want to dispel jokes about tropical entry in wintry sport”. The Dallas Morning News. CS1 одржавање: Формат датума (веза)
- ^ „Madagascar prepares for its first winter Olympic appearance ever in Turin 2006” (PDF) (Саопштење). rAzAlpin.org. 28. 11. 2005. Архивирано из оригинала (PDF) 17. 7. 2011. г. Приступљено 31. 1. 2008. CS1 одржавање: Формат датума (веза)
- ^ Brewer, Jerry (4. 2. 2010). „Peruvian cross-country skier Roberto Carcelén reaches Olympic dream”. The Seattle Times. CS1 одржавање: Формат датума (веза)
- ^ Wyatt, Ben; Gittings, Paul (27. 2. 2010). „Snow Leopard continues proud African tradition at Winter Games”. CNN. Приступљено 9. 2. 2010. CS1 одржавање: Формат датума (веза)
- ^ Hofman, Helene (1. 2. 2010). „Tongan athlete narrowly misses out on Winter Olympics”. Australian Broadcasting Corporation. Архивирано из оригинала 17. 7. 2011. г. Приступљено 1. 2. 2010. CS1 одржавање: Формат датума (веза)
- ^ Kingston, Gary (2. 12. 2011). „Tonga's chosen one takes aim at Sochi luging”. Vancouver Sun. Архивирано из оригинала 4. 12. 2011. г. CS1 одржавање: Формат датума (веза)
- ^ Tong, Andrew (5. 2. 2012). „Outside Edge: Liar, liar, pants on fire in the snow”. The Independent. Архивирано из оригинала 14. 7. 2016. г. CS1 одржавање: Формат датума (веза)
- ^ „IPC Historical Results database”. International Paralympic Committee.
- ^ „Tofiri Kibuuka”. Paralympic.org. International Paralympic Committee.