Ohotonă roșie
Ohotonă roșie | |
Stare de conservare | |
---|---|
![]() risc minim de dispariție[1] | |
Clasificare științifică | |
Supradomeniu | Biota |
Supraregn | Eukaryota |
Regn | Animalia |
Subregn | Eumetazoa |
Încrengătură | Chordata |
Subîncrengătură | Vertebrata |
Infraîncrengătură | Gnathostomata |
Supraclasă | Sarcopterygii |
Clasă | Mammalia |
Subclasă | Tetrapodomorpha |
Infraclasă | Elpistostegalia |
Supraordin | Euarchontoglires |
Ordin | Lagomorpha |
Magnordin | Boreoeutheria |
Familie | Ochotonidae |
Gen | Ochotona |
Subgen | Conothoa |
Nume binomial | |
Ochotona rutila[2][3][4] | |
Sévertsov, 1873 | |
![]() | |
Areal de răspândire | |
Modifică date / text ![]() |
Ohotona roșie[5] (Ochotona rutila) este un mamifer din familia Ochotonidae a ordinului lagomorfelor, fiind astfel înrudită cu iepurii.
Descriere
Ohotona roșie măsoară în lungime 19,6–23 cm, din care 9,6–11 cm reprezintă coada; și cântărește 220–320 g.[6] Blana pe spate este vara roșcată și iarna maro-deschis. Blana în partea inferioară a corpului este albă sau de culoarea ocrei. Urechile și membrele posterioare sunt în comparație cu iepurii relativ scurte, măsurând 2,7–2,9 cm, și, respectiv, 3,6–3,9 cm.[7]
Răspândire și habitat
Această specie trăiește în regiunea Turkestan, situată în Asia Centrală între deșertul Gobi și Marea Caspică, și cuprinzând Xinjiang, Kazahstan, Uzbekistan, Kârgâzstan, Tadjikistan și Turkmenistan.[8] Ohotona poate fi întâlnită în munții Xinjiangului de Vest în China[6] și sporadic în munții Asiei Centrale, precum Pamir și Tian-Șan.[7]
Habitatul obișnuit sunt grohotișurile (îngrămădiri de bucăți de rocă colțuroase, de dimensiuni variabile, rezultate din dezagregarea mecanică a unor abrupturi stâncoase). Poate fi găsită la altitudini sub 3000 m.[7]
Comportament și ecologie
Ohotona roșie este o specie diurnă și este mai activă în zori de zi decât la căderea serii.[9] Trăiește în familii care constau dintr-un mascul, o femelă și, în perioada de reproducere, puii lor. Populația tinde să rămână constantă de-a lungul anilor. Densitatea acesteia se ridică la 12–20 indivizi, sau 3–3,5 familii, la hectar.[10] Ca și alte specii de ohotone este un ierbivor generalist, care depozitează hrana sub forma unor grămezi de vegetație (iarbă, legume, alte plante erbacee).[11]
Femela are în general două fătări pe an cu câte 2–6 (în medie 4,2) pui. Progenitura nu este activă reproductiv în anul nașterii, trăind împreună cu părinții.[6]
Hermina este un prădător major. În 19 % din fecalele acesteia a fost descoperită blană de ohotonă.[7]
Statut și protecție
Nu se cunosc amenințări majore pentru această specie, deși densitatea joasă a populației și fertilitatea joasă ar putea fi prilejuri de îngrijorare. Odinioară a fost vânată pentru blană, dar aceasta nu se mai practică. Uniunea Internațională pentru Conservarea Naturii clasifică această specie drept neamenințată cu dispariția.[9]
Note
- ^ The IUCN Red List of Threatened Species 2022.2[*][[The IUCN Red List of Threatened Species 2022.2 |]] Verificați valoarea
|titlelink=
(ajutor);|access-date=
necesită|url=
(ajutor) - ^ Integrated Taxonomic Information System, , accesat în
- ^ Mammal Species of the World[*] Verificați valoarea
|titlelink=
(ajutor);|access-date=
necesită|url=
(ajutor) - ^ A Guide to the Mammals of China[*][[A Guide to the Mammals of China (book by Andrew T. Smith)|]], p. 286 Verificați valoarea
|titlelink=
(ajutor) - ^ Lozan, Mina (1975). Enciclopedia Sovietică Moldovenească, vol. V. Redacția principală a Enciclopediei Sovietice Moldovenești. p. 520, art. Rozătoare.
- ^ a b c Smith, A.T.; Xie, Y.; Hoffmann, R.S.; Lunde, D.; MacKinnon, J.; Wilson, D.E.; Wozencraft, C.W. (2010). A Guide to the Mammals of China. Princeton University Press. p. 286. ISBN 140-083411-2.
- ^ a b c d Chapman, J.A.; Flux, J.E.C. (1990). Rabbits, Hares and Pikas: Status Survey and Conservation Action Plan. IUCN. p. 50. ISBN 978-283-170019-9. https://books.google.com/books?id=Q994k86i0zYC&pg=PA50
- ^ „Turkestan | Definition of Turkestan in English by Oxford Dictionaries”. Oxford Dictionaries | English. . Arhivat din original la . Accesat în .
- ^ a b Smith, A.T. & Lissovsky, A. (2016) „Ochotona argentata”. Lista roșie a speciilor periclitate IUCN. Versiunea 3.1. Uniunea Internațională pentru Conservarea Naturii. . Downloaded on 01 November 2020.
- ^ Chapman, J.A.; Flux, J.E.C. (). Rabbits, Hares and Pikas: Status Survey and Conservation Action Plan. IUCN. p. 50. ISBN 978-283-170019-9.
- ^ Smith, A.T.; Xie, Y.; Hoffmann, R.S.; Lunde, D.; MacKinnon, J.; Wilson, D.E.; Wozencraft, C.W. (). A Guide to the Mammals of China. Princeton University Press. p. 286. ISBN 140-083411-2.