Chiara Badano
Acest articol este scris parțial sau integral în limba italiană. Puteți contribui la Wikipedia prin traducerea lui sau chiar și a altora care v-ar putea interesa. Părțile scrise în alte limbi (un fragment de la sfârșit) pot fi șterse dacă în termen de 7 zile nu se înregistrează progrese notabile în procesul de traducere. |
Acest articol sau această secțiune nu este în formatul standard. Ștergeți eticheta la încheierea standardizării. |
Acest articol sau această secțiune are bibliografia incompletă sau inexistentă. Puteți contribui prin adăugarea de referințe în vederea susținerii bibliografice a afirmațiilor pe care le conține. |
Sfânta Chiara Luce Badano | |
Date personale | |
---|---|
Născută | 29 octombrie 1971 Sassello, Liguria, Italia ![]() |
Decedată | 7 octombrie 1990 Sassello, Liguria, Italia ![]() |
Înmormântată | Sassello ![]() |
Cauza decesului | cauze naturale (cancer de os[*]) ![]() |
Cetățenie | ![]() ![]() |
Religie | catolicism ![]() |
Limbi vorbite | limba italiană[2] ![]() |
Activitate | |
Laică | |
Prezență online | |
site web oficial | |
Modifică date / text ![]() |
Biografia
Fiica lui Ruggero Badano, șofer de camion, și a Mariei Teresa Caviglia, trăind de mică la țară în Sassello, în provincia Savona, vizitându-și deseori vara unchii din Varazze, localitate lângă mare.
Intră în contact cu Mișcarea Focolarelor la o adunare din 1980 participând cu părinții la Familyfest în 1981 la Roma. Se leagă de grupul de tinere din Albisola și de cel din Genova și devine "gen 3", a treia generație a mișcării Focolarelor.[3], ocupându-se de copii și bătrâni. În 1981 incepe corespondența cu fondatoare mișcării Focolarelor, Chiara Lubich, care mai târziu o va supranumi "Chiara Luce".
În 1985 se mută cu familia la Savona pentru a urma liceul clasic. După trei ani simte o durere îngrozitoare de spate când joacă tenis, ca mai târziu durerea de oase să se accentueze, la începutul lui 1989 este internată în spital, unde este diagnositcată cu osteosarcom cu metastaze. Suferă o primă intervenție chirugicală la Spitalul Molinette din Torino și ședințe de chimioterapie și radioterapie. La spitalul din Torino îl întâlnește pe cardinalul Saldarini, el fiind în trecere pe la bolnavi. Picioare îi devin imobile în iunie 1989 din cauza accentuării bolii, suferă o a doua intervenție de laminectomie dorsală.
În ciuda faptului că boala progreseaza ea continuă să urmărească activitatea focolarinilor: donează toate economiile unui amic plecat în misiune în Benini Nonostante la malattia continuò a seguire le attività dei focolarini: donò tutti i suoi risparmi ad un amico in partenza per una missione nel Benin. Petrece ultimele luni în pat în casa din Sasselli împreună cu părințiie ei, rămânând în contact cu mișcarea prin intermediul telefonului și continunând să studieze luând lecții private.
Avea o legătura strânsa și cu episcopul diocezei din Acqui, monseniorul Livio Maritano.
În august 1990 Chiara Badano se pregătea în cele mai mici detalii pentru înmormântare, considerând-o un fel de sărbătoare de nuntă. În 10 septembrie trimite un salut tuturor membrilor focolarini, înregistrându-se pe o videocasetă, iar în ultimele zile de viață le trimite un bilet amicilor din Sassello.
Moare în 7 octombrie 1990.
Beatificarea
În 11 iunie 1999 se deschide pentru ea procesul de canonizare diocezan, care se încheie în 21 august 2000. Imediat după, materialul adunat în tot acest proces este trimis la Vatican unde, după recunoașterea validității investigației, se pregătește elaborarea verdictului. Cele două volume ale verdictului au fost depuse la Congreagația pentru Cauzele Sfințiilor, unde se cugetă și examinează asupra faptelor eroice ale virtuțiilor în Slujba lui Dumnezeu.
În 3 iulie 2008 papa Benedict al XVI-lea recunoaște eroicitatea virtuțiilor și le declară venerabile. În 19 decembrie 2009 Papa semnează decretul de aprobare al miracolui atribuit prin mijlocirea Slujirii Venerabile a lui Dumnezeu și în 25 septembrie 2010 Prefectul Congregației pentru cauzele sfințiilor, monseniorul Angelo Amato o declară sfântă cu comunitatea Focolarinilor din care făcea parte. [4].
Referințe
- ^ Katalog der Deutschen Nationalbibliothek, accesat în
- ^ CONOR.SI[*] Verificați valoarea
|titlelink=
(ajutor) - ^ "Gen 3" Arhivat în , la Wayback Machine. pe site-ul Focolare.org.
- ^ „Chiara Luce Badano este beatificată, alte 25 de mii de persoane la ceremonie”. Arhivat din original la . Accesat în .
Note
Bibliografie
- Michele Zanzucchi, «Eu am totul» cei 18 ani ai Chiarei Luce, Roma, Città Nuova, 2000. ISBN 88-311-5095-2
- Mariagrazia Magrini, Din lumină în lumină. Un da lui Iisus. Chiara Badano, San Paolo Edizioni, 2008. ISBN 88-215-5094-X
- Michele Zanzucchi, «Eu am totul» cei 18 ani ai Chiarei Luce[nefuncțională], Roma, Città Nuova, 2010, IV ediz. ISBN 88-311-5149-8 versiune eBook
- Franz Coriasco, De la acoperiș în jos. Chiara Luce Badano povestită de jos Arhivat în , la Wayback Machine., Roma, Città Nuova, 2010. ISBN 88-311-6086-X versiune eBook
Vezi și
Legături externe
- Situl Chiara Luce Badano
- Situl Chiara Luce