Mercè Rodoreda
10. oktober 1908
Barcelona
Girona
Liceu Dalmau (1931–1934)
Premio Lletra d'Or (1976) (for verk: Mirall trencat)
Serra d'Or Critics Award (1967) (for verk: El carrer de les Camèlies)[5]
Joan Crexells award (1937) (for verk: Aloma)[6][7]
Mestre en Gai Saber (1949)[3]
Flor Natural (1947)
Flor Natural (1948)
Premi Joan Santamaria (1956)
Mercè Rodoreda Award (1957) (for verk: Vint-i-dos contes)
Premi Sant Jordi de novel·la (1965) (for verk: El carrer de les Camèlies)
City of Barcelona Award (1980) (for verk: Viatges i flors)
Serra d'Or Critics Award (1982) (for verk: War so much war)
Serra d'Or Critics Award (1981) (for verk: Viatges i flors)
Serra d'Or Critics Award (1968) (for verk: Mi Cristina y otros cuentos)
Serra d'Or Critics Award (1987) (for verk: Death in Spring)
Premi de la Crítica de narrativa catalana (1981) (for verk: Viatges i flors)
Ramon Llull Novel Award (1969) (for verk: El carrer de les Camèlies)
![Mercè Rodoredas signatur](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c3/MerceRodoreda_Firma.jpg/250px-MerceRodoreda_Firma.jpg)
Mercè Rodoreda i Gurguí (født 10. oktober 1908 i Barcelona, død 13. april 1983 i Girona) var en katalansk forfatter. Rodoreda er beskrevet som den mest betydningsfulle katalanske romanforfatter i årene etter andre verdenskrig.[8]
Virke
Rodoredas forfatterskap begynte med artikler og fortellinger for magasiner. Hun utga fire romaner i mellomkrigstiden, blant disse Aloma (1938).[8]
Fordi hun arbeidet for den katalanske regjeringen under den spanske borgerkrigen, måtte hun etter Francos seier dra i eksil. Etter en tid i Frankrike bosatte hun seg i Sveits, der hun gjenopptok sitt forfatterskap. I 1958 kom novellesamlingen Vint-i-dos contes. Rodoreda fikk sitt gjennombrudd med romanen La plaça del diamant, som kom ut i 1962 og ble oversatt til en rekke språk. Andre romaner er El carrer de les camèlies (1966), Mirall Trencat (1974), Viatges i flors (1980) og Quanta, quanta guerra… (1980). La mort i la primavera utkom etter hennes død.[8]
Midt på 1970-tallet vendte Rodoreda tilbake til Catalonia. I 1980 ble hun tildelt Premi d’Honor de les Lletres Catalanes.[9]
Romaner oversatt til norsk
- Diamantplassen (La plaça del diamant, 1984, 2009)
- Knust speil (Mirall Trencat, 1978)
Referanser
- ^ a b https://cs.isabart.org/person/141171; Archive of Fine Arts; besøksdato: 1. april 2021; abART person-ID: 141171.
- ^ www.endrets.cat[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b www.escriptors.cat[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.omnium.cat[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.escriptors.cat, besøkt 18. juni 2018[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.ateneubcn.org, besøkt 21. april 2022[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.escriptors.cat, besøkt 18. april 2019[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b c Buffery, Helena og Elisenda Marcer: Historical Dictionary of the Catalans, Lanham: Scarecrow Press, 2011, s. 290.
- ^ «Mercè Rodoreda Gurguí. Narradora, poetessa, autora teatral», Diccionari Biogràfic de Dones.
Eksterne lenker
- Offisielt nettsted
- (en) Mercè Rodoreda – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- (en) Mercè Rodoreda – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
- (en) Mercè Rodoreda i Gurguí på Internet Movie Database
- «Mercè Rodoreda i Gurguí», Gran Enciclopèdia Catalana