Knut Vollebæk
Knut Vollebæk | |||
---|---|---|---|
Født | 11. feb. 1946[1][2]![]() Oslo[3] | ||
Beskjeftigelse | Politiker, diplomat ![]() | ||
Utdannet ved | Norges handelshøyskole[3] University of California, Santa Barbara[3] Universidad Complutense de Madrid | ||
Parti | Kristelig Folkeparti (1983–)[3] | ||
Nasjonalitet | Norge | ||
Utmerkelser | 10 oppføringer Årets Peer Gynt (2001) 1. klasse av Den hvite stjernes orden Kommandør av St. Olavs Orden (2001) Storkors av forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden Nasjonalordenen Juan Mora Fernández Fortjenstordenen Storfyrst Gediminas av Litauens orden Trestjerneordenen Den nasjonale fortjenstorden Isabella den katolskes orden | ||
Norges ambassadør i Washington | |||
2001 - 2007 | |||
Forgjenger | Tom Eric Vraalsen | ||
Etterfølger | Wegger Christian Strømmen | ||
Norges utenriksminister | |||
17.oktober 1997 - 17.mars 2000 | |||
Regjering | Bondevik I | ||
Forgjenger | Bjørn Tore Godal | ||
Etterfølger | Thorbjørn Jagland | ||
Statssekretær i Utenriksdepartementet | |||
16.oktober 1989 - 3.november 1990 | |||
Statsråd | Kjell Magne Bondevik | ||
Knut Vollebæk på Commons |
Knut Vollebæk (født 1946) er en norsk diplomat og politiker (KrF). Han var utenriksminister i Kjell Magne Bondeviks første regjering 1997–2000.
Liv og virke
Bakgrunn
Knut Vollebæk er sønn av Sønn av prost Leif Martinsen (1918-2016) og sykepleier Elsa Rigmor Simonsen (1917-), og vokste opp i Søndre Land. Etter examen artium i 1964 ble han siviløkonom fra Norges handelshøyskole (1972). Han studerte fransk språk og litteratur i Paris 1965–1966 og statsvitenskap ved University of California, Santa Barbara 1972–1973.
Diplomat
Han ble aspirant i Utenriksdepartementet i 1973 og var ambassadesekretær ved ambassadene i New Delhi 1975–1978 og Madrid 1978–1981 og ambassaderåd i Harare 1984–1986.
Han var ambassadør i San José de Costa Rica 1991–1993. I Utenriksdepartementet var han byråsjef 1986–1989, ekspedisjonssjef i 1993 og spesialråd for bistandssaker 1994–1997. Årene 1993–95 tjenestegjorde han som fredsmegler i det tidligere Jugoslavia sammen med Thorvald Stoltenberg. Han var i finalefeltet da FNs generalsekretær skulle velge ny høykommissær for flyktninger.
Statssekretær, utenriksminister
Vollebæk var opprinnelig medlem av Høyre.[4] Han meldte seg inn i Kristelig Folkeparti i 1983, og fikk sin politiske debut som statssekretær for utenriksminister Kjell Magne Bondevik i Jan P. Syses regjering 1989–1990.
Utenriksminister
Han ble utnevnt til ambassadør i Paris sommeren 1997, men rakk knapt å tiltre før han ble utenriksminister fra oktober samme år. Som nei-regjeringens eneste EU-tilhenger gjorde Vollebæk en betydelig innsats da Norge skulle tilpasse seg EØS-avtalen. Han var aldri i tvil om at hovedoppgaven var å ivareta de fordeler Norge hadde fått ved å få tilgang til EUs indre marked. Under henvisning til at «en hvilken som helst regjering ville ha måttet forholde seg til Europa på den samme måte som Bondevik-regjeringen», minimaliserte han sin egen innsats på dette punkt. Men det er ingen tvil om at han gjorde en betydelig innsats som utenriksminister, ikke minst i forholdet til Europa.
I sin tid som utenriksminister var han også formann i OSSE. Ved et tilbakeblikk betegnet han Kosovo og Tsjetsjenia som en håpløs materie å arbeide med. Han sa likevel at dette året var både spennende og engasjerende. Det er ingen tvil om at OSSE-formannskapet også gav Norge et ansikt i europeisk politikk og Vollebæk et visst alburom i forholdet til EU.
Ambassadør til USA, senere karriere
Etter tiden som utenriksminister var Vollebæk ambassadør til USA 2001–2007. Fra 2007 til 2013 var han høykommissær for nasjonale minoriteter i OSSE. Fra 2013 har han vært kommissær i Den internasjonale kommisjon for savnede personer (ICMP).
Utmerkelser
Vollebæk er kommandør av St. Olavs Orden (2001). Han har også mottatt storkors av den luxembourgske Fortjenstordenen, storkors av den costaricanske Nasjonalordenen Juan Mora Fernández, storkors av Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden, storkors av Storfyrst Gediminas av Litauens orden, storkors av den latviske Trestjerneordenen, 1. klasse av den estiske Den hvite stjernes orden, storkors av den franske Nasjonale fortjenstorden og kors av den spanske Isabella den katolskes orden.
Vollebæk er æresdoktor ved Concordia College og St. Olaf College i USA.
I 2001 ble Vollebæk Årets Peer Gynt.
Referanser
- ^ www.stortinget.no, besøkt 15. november 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no, besøkt 15. november 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b c d www.stortinget.no[Hentet fra Wikidata]
- ^ «Utenrikspolitikkens Knoll og Tott Norge på plass i Europa!». Aftenposten. 12. mai 1990.
Eksterne lenker
- (en) Knut Vollebæk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- (en) Knut Vollebæk på Internet Movie Database
- (no) Knut Vollebæk hos Stortinget
- (no) Knut Vollebæk hos Virksomme ord
- «(no) Knut Vollebæk» i Norsk biografisk leksikon.
- v
- d
- r
- Trygve Lie (–1946)
- Halvard Lange (1946–63)
- Erling Wikborg (1963)
- Halvard Lange (1963–65)
- John Lyng (1965–70)
- Svenn Stray (1970–71)
- Andreas Cappelen (1971–72)
- Dagfinn Vårvik (1972–73)
- Knut Frydenlund (1973–81)
- Svenn Stray (1981–86)
- Knut Frydenlund (1986–87)
- Thorvald Stoltenberg (1987–89)
- Kjell Magne Bondevik (1989–90)
- Thorvald Stoltenberg (1990–93)
- Johan Jørgen Holst (1993–94)
- Bjørn Tore Godal (1994–97)
- Knut Vollebæk (1997–2000)
- Thorbjørn Jagland (2000–2001)
- Jan Petersen (2001–05)
- Jonas Gahr Støre (2005–12)
- Espen Barth Eide (2012–13)
- Børge Brende (2013–2017)
- Ine Marie Eriksen Søreide (2017–2021)
- Anniken Huitfeldt (2021–2023)
- Espen Barth Eide (2023–)