Joachim Bouvet
Joachim Bouvet | |||
---|---|---|---|
![]() Illustrasjonsplate fra p. Joachim Bouvets Etat présent de la Chine (1697). | |||
Født | 18. juli 1656[1]![]() Le Mans | ||
Død | 28. juli 1732[1]![]() Beijing | ||
Beskjeftigelse | Kartograf, misjonær, matematiker ![]() | ||
Nasjonalitet | Frankrike | ||
Joachim Bouvet på Commons |
Joachim Bouvet (født 18. juli 1656 i Le Mans eller Conlie i Frankrike, død 28. juni 1730 i Beijing i Kina) var en fransk jesuitt, misjonær og vitenskapsmann.
Liv og virke
Han var én av de fem «mathématiciens du Roy» som på initiativ av pater Couplet ble sendt til Kina av kong Ludvig XIV av Frankrike. De seilte fra Brest den 3. mars 1685. Etter et opphold i Siam ankom de fem til Ningbo den 23. juli 1687, og ble straks kalt til det keiserlige hoff i Beijing.
Der fikk pater Bouvet og pater Jean-François Gerbillon (1654–1707) engasjement som keiserens lærere i europeisk naturvitenskap og filosofi. I 1693 sendte Kangxi-keiseren ham til Frankrike for å rekruttere flere jesuitter, og gav ham med en storslagen bokgave til kong Ludvig XIV. Reisen til Frankrike tok svært lang tid, og Bouvet kom ikke frem dit før i 1697. Etter en audiens med kong Ludvig XIV kunne han og åtte nye jesuitter legge ut på turen tilbake til Kina den 7. mars 1698 fra La Rochelle på skuten «Amphitrite». Med seg fikk han seg gaver fra kongen til keiseren. I Kina gikk han i gang med figuristiske studier for å kunne tilbakevise det forbud mot de kinesiske riter som de apostoliske vikar av Fujian, msgr. Charles Maigrot, hadde utstedt. Med dette for øye grunnla han og en rekke andre franske jesuitter et slags apostolisk akademi. Sentralt for figurismen bar bestrebelsene for å kunne identifisere den kinesiske keiser Fuxi (2952 f.Kr) med den gammeltestamentlige patriark Enok og det konfucianske klassiske verk «Yijing» med det dengang fremdeles ukjente Enoks bok.
Bouvets prosjekt fikk en avgjørende knekk da den pavelige legat Charles-Thomas Maillard de Tournon (1668–1710), som kom Kina tidlig på 1700-tallet, fordømte et av Bouvets verker («Tianxue benyi», om himmellærens sanne opprinnelse).
Mellom 1711 og 1714 fikk Bouvet med keiserens tillatelse bringe enkelte av sine studenter til Beijing (Foucquet, Prémare) for å bistå ham i studiene av «Yijing». Men på grunn av enkelte av hans overordnedes motstand, ikke minst fra jesuittvisitatoren Kilian Stumpf, mislyktes gruppen i sitt forehavende.
På keiserlig oppdrag fortsatte imidlertid Bouvet alene å uforstyrret utforske «Yijing» resten av sitt liv. Men de meste av hans manuskripter ble aldri offentliggjort.
Fra 1708 til 1715 var pater Bouvet dessuten engasjert i arbeidet med å utvikle et kartverk over alle de kinesiske provinser.
Noen verker
- Etat présent de la Chine, en figures gravées par P. Giffart sur les dessins apportés au roi par le P. J. Bouvet (Paris, 1697)
- Portrait historique de l'empereur de la Chine (Paris, 1697)
Se også
Referanser
- ^ a b Autorités BnF, BNF-ID 12463052b, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
Litteratur
- Claudia von Collani: P. Joachim Bouvet S.J. – Sein Leben und Sein Werk, Nettetal: Steyler Verlag, 1985 ISBN 3-87787-197-6
- Han Qi: «Between the Kangxi Emperor (r. 1662-1722) and Leibniz – Joachim Bouvet's (1656–1730) Accomodation Policy and the Study of Yijing», i: Shinzo Kawamura – Cyril Veliath (utg.): Beyond Borders: A Global Perspective of Jesuit Mission History, Tokyo, 2009, s. 172-181
- Louis Pfister: Notices biographiques et bibliographiques sur les jésuites de l'ancienne mission de Chine, 1552-1773, Chang-hai, 1932-1934 (Nendeln: Kraus Reprint, 1971)