Heliophorus ila
Heliophorus ila | |||
---|---|---|---|
![]() Heliophorus ila Foto: Albert | |||
Nomenklatur | |||
Heliophorus ila (de Nic. & Mar., 1896) | |||
Klassifikasjon | |||
Rike | Dyreriket | ||
Rekke | Leddyr | ||
Klasse | Insekter | ||
Orden | Sommerfugler | ||
Familie | Glansvinger | ||
Slekt | Heliophorus | ||
Økologi | |||
Habitat: | ? | ||
Utbredelse: | Sørøst-Asia ikke i Europa | ||
Inndelt i | |||
|
Heliophorus ila er en av gullvingene, en dagaktiv sommerfugl i gruppen glansvinger.
Utseende
Kroppen har et ytre skjelett (hudplater) som holder de bløte indre organer på plass. Det ytre hudskjelettet er bygd opp for det meste av kitin. Hodet er smalt foran, palpene er store og fremoverrettet. Sommerfuglene skiller seg fra de fleste andre insektene ved at munnen ikke har kjever og lepper, men en lang sugesnabel (proboscis) mellom palpene. Den er rullet opp i en spiral, mellom palpene, under hodet, når den ikke er i bruk. Antennene sitter over og helt inntil fasettøynene. Antennene er trådformet og består av sylindriske ganske like ledd. Antenneklubben er flat eller skålformet.
Indre organer
Bakkroppens indre organer består av fordøyelsesorganer, forplantningsorganer og åndedrett. Åndedrettet hos sommerfugler foregår ikke ved lunger, men ved at luft hentes inn og ut av kroppen gjennom små hull i hudskjelettet (spirakler). I kroppen er det et svært finmasket system av trakéer som leder oksygenet til kroppens vitale deler. En blodvæske som sirkulerer i kroppen, pumpes rundt av et avlangt rørformet hjerte. Brystpartiet består for det meste av vingenes muskulatur. Sanseorganer, for syn, smak og lukt er stort sett plassert i hodet. Nervesystemet består av en bukmarg med to nervestrenger og én nerveknute (ganglion) i hvert kroppssegment. Den første nerveknuten, som ligger foran munnåpningen, er spesielt stor og omtales som hjerne.
Larven
Larven har generelt tykk hud og er ganske hardføre. Bak hodet, på bryststykket, som består av tre ledd, er det tre par bein. Lengre bak har larvene noen bukføtter, som ikke er egentlige bein, men utvekster larven kan bruke til å holde seg fast. Lengst bak har den en analfot.
Larvens hode består av en hard hodekapsel med noen punktøyne. Under øynene er det noen små antenner larven bruker til å finne riktig føde. Larvens bakkropp består nesten bare av fordøyelsessystemet. Dette er ganske kort og mye av maten larven spiser passerer før all næringen er tatt opp. Avføringen kommer ut som små kuler helt bakerst på kroppen. Larvene ånder gjennom åpninger i hudskjelettet (spirakler), langs kroppens sider.
Levevis
Vingene holdes sammenlagt opp og ut fra kroppen, og vingeundersiden gir sommerfuglen en viss kamuflasje og beskyttelse.
Voksne glansvinger lever av nektar de suger opp fra blomstene på ulike planter (urter). Sugesnabelen, på hodets underside, gir sommerfuglen mulighet til å nå inn i dype blomster for å suge til seg nektar. Sugesnabelen gjør at sommerfugler er avhengig av flytende føde.
Paringen skjer ved sammenkobling mellom de to kjønnene. Eggene legges direkte på næringsplantens blader.
Larven lever som plantespiser på Polygonum chinese og Rumex japonicus.
Larven er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Den lever som plantespiser. Larvens kroppstemperatur er mellom 35 og 38 grader C°. Ved lavere temperatur blir larven inaktiv. Derfor krever larver hos dagsommerfugler gjerne sollys for å være aktive. Om det blir for varmt regulerer larven temperaturen ved å oppsøke skygge.
Heliophorus ila tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) glansvingen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse. En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen. Puppeperioden varierer etter temperaturen.
Utbredelse
Heliophorus ila finnes ikke i Europa, men i det sørøstlige Asia, i blant annet i Kina, Burma, Thailand og Taiwan.
Systematisk inndeling
Slektskapet innen gruppen glansvingene er avklart i ulik grad. Derfor kan endringer skje. Det har vært ulike måter å dele gruppen inn i.
- sommerfugler (Lepidoptera)
- gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
- familie glansvinger (Lycaenidae)
- delgruppe Lycaeninae
- gullvinger (Lycaenini)
- slekt Heliophorus
- Heliophorus ila (de Nicéville & Martin, 1896)
- underart H. i. malaya Pendlebury, 1936
- underart H. i. nolus Eliot, 1963
- underart H. i. chinensis (Fruhstorfer)
- underart H. i. urius Eliot, 1963
- underart H. i. matsumurae (Fruhstorfer)
- Heliophorus ila (de Nicéville & Martin, 1896)
- slekt Heliophorus
- gullvinger (Lycaenini)
- delgruppe Lycaeninae
- familie glansvinger (Lycaenidae)
- gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
Kilder
- Heliophorus – http://www.nic.funet.fi/
Eksterne lenker
- (en) Heliophorus ila i Encyclopedia of Life
- (en) Heliophorus ila i Global Biodiversity Information Facility
- (en) Heliophorus ila hos NCBI
- (en) Kategori:Heliophorus ila – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
- (en) Heliophorus ila – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
- Heliophorus ila – detaljert informasjon på Wikispecies
- Heliophorus – Finnish lepidoptera – http://www.nic.funet.fi/
- v
- d
- r
- Glansvinger i Norge