Antonio Correr
Antonio Correr | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 15. juli 1359[1]![]() Venezia | ||
Død | 19. jan. 1445![]() Padova | ||
Beskjeftigelse | Katolsk prest, katolsk biskop (1407–) ![]() | ||
Embete |
| ||
Utdannet ved | Universitetet i Padova[2] | ||
Nasjonalitet | Republikken Venezia | ||
Gravlagt | San Giorgio in Alga | ||
Medlem av | Canonici regolari di San Giorgio in Alga | ||
Antonio Correr på Commons |
Antonio Correr eller Corraro eller Carrario (1369–1445) var en av den katolske kirkes kardinaler, biskop av Bologna og latinsk patriark av Konstantinopel.
Han ble kreert til kardinal i mai 1408 av sin onkel, pave Gregor XII, som var pave av den romerske obediens under det vestlige skisma.
Liv og virke
Bakgrunn
Antonio Correr var sønn av Filippo Correr og Cassandra Venier. Han var nevø av Gregor XII, som var den eldste storebroren til Filippo Correr. Han var dessuten nevø av pave Eugenius IV, sønn av hans far Filippos søster Bariola og Angelo Condulmer.
Correr ble en av grunnleggerne av regularkannikene av San Giorgio in Alga.
Biskop
I 1405 ble han utnevnt til biskop av Modon. To år etter ble han flyttet av sin onkel pave Gregor XII til erkebispesetet Bologna. Han kunne imidlertid ikke ta bispestolen der i besittelse på grunn av den motstand han ble utsatt for fra kardinal Baldassare Cossa (den senere motpave Johannes XXIII), som ikke ville anerkjenne utnevnelsen ettersom han var av den mening at Gregor XII ikke var retmessig pave.
Kardinal
Den 9. mai 1408 ble Antonio kreert til kardinalprest for San Pietro in Vincoli av sin onkel. Noen få måneder etter bøe han promobert til kardinalvoiskop av Porto. Han var også administrator av bispedømmet Fiesole (1408–10) og latinsk patriark av Konstantinopel (1408–09).
Kardinal Correr var camerlengo av Den hellige romerske Kirke fra 1407 til juli 1415. Han deltok under Konsilet i Konstanz som representant for den romerske obediens i kardinalkollegiet, og deltok ved pavevalget i 1417 og likeledes ved pavevalget i 1431.
Han var erkeprest for den patriarkale Peterskirken 1420–1434, og gjorde tjeneste som pavelig legat i Perugia (1425) og i Toscana (1431) - i Toscana meglet han fred mellom Firenze og Siena. Antonio var administrator av bispedømmene Cittanova (1420–21), Rimini (1435) og Cervia (1435–40).
Den nye pave Eugenius IV (hans fetter) flyttet ham til suburbikarbispedømmet Ostia e Velletri den 14. mars 1431. Han ble dekanus for kardinalskollegiet ved kardinal Giordano Orsinis død 29. mai 1438.
Han forfatter et historisk verk om sin samtid, men rakk ikke å utgi det.
Han døde i Padova, men hans levninger ble overflrt til Venezia der de ble lagt til hvile i kirken San Giorgio in Alga.
Referanser
Eksterne lenker
- (en) Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Forgjenger Jean Allarmet de Brogny | Kardinalbiskop av Ostia-Velletri 1409–1431 | Etterfølger |
Forgjenger | Kardinalbiskop av Porto og Santa Rufina 1409–1431 | Etterfølger |
Forgjenger Ludvig | Latinsk patriark av Konstaninopel 1408–1409 | Etterfølger |
Forgjenger Bartolomeo Raimondi | Biskop av Bologna 1407–1412 | Etterfølger Giovanni di Michele |