Kékfarkú gyurgyalag
![]() | ||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | ||||||||||||||||
Természetvédelmi státusz | ||||||||||||||||
Nem fenyegetett![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | ||||||||||||||||
Rendszertani besorolás | ||||||||||||||||
| ||||||||||||||||
Tudományos név | ||||||||||||||||
Merops philippinus Linnaeus, 1766 | ||||||||||||||||
Hivatkozások | ||||||||||||||||
![]() A Wikifajok tartalmaz Kékfarkú gyurgyalag témájú rendszertani információt. ![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Kékfarkú gyurgyalag témájú médiaállományokat és Kékfarkú gyurgyalag témájú kategóriát. |
A kékfarkú gyurgyalag (Merops philippinus) a madarak (Aves) osztályának a szalakótaalakúak (Coraciiformes) rendjéhez, ezen belül a gyurgyalagfélék (Meropidae) családjához tartozó faj.[1][2]
Rendszerezése
A fajt Carl von Linné svéd természettudós írta le 1766-ban.[3]
Alfajai
- Merops philippinus celebensis (W. Blasius, 1885) - Celebesz, Timor és Flores
- Merops philippinus javanicus (Horsfield, 1821) - Pakisztán, India, Srí Lanka, Banglades, Nepál, Mianmar, Kína déli része Thaiföld, Laosz, Kambodzsa, Vietnám, Malajzia, valamint Indonézia szigetei közül Szumátra, Borneó, Jáva és a Kis-Szunda-szigetek nyugati szigetei
- Merops philippinus philippinus (Linnaeus, 1766) - a Fülöp-szigetek szigetei közül Bantayan, Basilan, Bazol, Bohol, Bongao, Cebu, Guimaras, Jolo, Leyte, Luzon, Masbate, Mindanao, Mindoro, Negros, Panay, Pujada, Samar, Sanga Sanga, Sibuyan, Siquijor és Tawi-Tawi
- Merops philippinus salvadorii (A. B. Meyer, 1891) - Új-Guinea és Új-Britannia [2]
Előfordulása
Dél- és Délkelet-Ázsiában, Banglades, Kambodzsa, Kína, Hongkong, India, Indonézia, a Fülöp-szigetek, Laosz, Kelet-Timor, Malajzia, Mianmar, Nepál, Pakisztán, Pápua Új-Guinea, Szingapúr, Srí Lanka, Thaiföld és Vietnám területén honos.
Természetes élőhelyei a szubtrópusi és trópusi lombhullató erdők, mangroveerdők és síkvidéki esőerdők, édesvizű tavak, folyók és patakok környékén, valamint legelők, ültetvények, szántóföldek, vidéki kertek és városi régiók. Vonuló faj.[4]
Megjelenése
Testhossza 29 centiméter, testtömege 29–43 gramm.[5]
![]() | ![]() |
Életmódja
Rovarokkal táplálkozik.
Természetvédelmi helyzete
Az elterjedési területe rendkívül nagy, egyedszáma pedig stabil. A Természetvédelmi Világszövetség Vörös listáján nem fenyegetett fajként szerepel.[4]
Jegyzetek
- ↑ A Jboyd.net rendszerbesorolása. (Hozzáférés: 2022. március 20.)
- ↑ a b A taxon adatlapja az ITIS adatbázisában. Integrated Taxonomic Information System. (Hozzáférés: 2022. március 20.)
- ↑ Avibase. (Hozzáférés: 2022. március 20.)
- ↑ a b A faj adatlapja a BirdLife International oldalán. (Hozzáférés: 2022. március 20.)
- ↑ Oiseaux.net. (Hozzáférés: 2022. március 20.)
Források
- A faj szerepel a Természetvédelmi Világszövetség Vörös Listáján. IUCN. (Hozzáférés: 2022. március 20.)
További információk
- Képek az interneten a fajról
- Ibc.lynxeds.com - videók a fajról
- Xeno-canto.org - a faj hangja és elterjedési területe
Madárportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap