Heinrich Johann Friedrich Ostermann
Heinrich Johann Friedrich Ostermann | |
![]() | |
Született |
Bochum[5][6] |
Elhunyt | Berezov |
Állampolgársága |
|
Házastársa | Marfa Osterman (1721–) |
Gyermekei |
|
Foglalkozása |
|
Tisztsége | President of the Collegium of Foreign Affairs (1734–1740) |
Iskolái | Jénai Egyetem |
Kitüntetései |
|
Sírhelye |
|
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Heinrich Johann Friedrich Ostermann témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Heinrich Johann Friedrich Ostermann, oroszul: Andrej Ivanovics Oszterman, cirill betűkkel: Андрей Иванович Остерман (Bochum, 1686. május 30. – Berezov, 1747. május 31.) gróf, német származású orosz diplomata.
Élete
Jenában tanult, ahonnét egy párbaj miatt Hollandiába menekült és 1704-ben az orosz haditengerészetbe lépett. 1711-ben nagyban hozzájárult Nagy Péter cár fölszabadításához a Prut melletti veszélyes helyzetéből. 1721. szeptember 10-én Ostermann kötötte meg a nystadi békét is. Nagy Péter titkos tanácsossá és báróvá tette, I. Katalin pedig halálos ágyán utódja, II. Péter főudvarmesterévé és ennek kiskorúsága alatt kormányzótanácsossá nevezte ki. Anna Ivanovna cárnő grófi rangot adott Ostermannak és rábízta a külügyminisztérium vezetését, Anna Leopoldovna régensnő pedig főadmirálissá tette. De Erzsébet cárnő trónra lépte után, 1741-ben elfogták, halálra ítélték és csak 1742. január 27-én a vérpadon kegyelmeztek meg neki és életfogytiglan száműzték Szibériába. Gyermektelenül meghalt fiai adoptálták nővérük, Tolsztoj tábornok nejének unokáját, aki az Oszterman-Tolsztoj nevet vette föl.
Források
- Bokor József (szerk.). Ostermann, A Pallas nagy lexikona. Arcanum: FolioNET (1893–1897, 1998.). ISBN 963 85923 2 X