Marantakasvit
Marantakasvit | |
---|---|
![]() Mukulanukkumatti (Maranta bicolor) | |
Tieteellinen luokittelu | |
Kunta: | Kasvit Plantae |
Alakunta: | Streptophyta |
Kaari: | Versokasvit Embryophyta |
Alakaari: | Putkilokasvit Tracheophyta |
Yläluokka: | Euphyllophyta |
Luokka: | Siemenkasvit Spermatophyta |
Alaluokka: | Koppisiemeniset Angiospermae |
Ylälahko: | Yksisirkkaiset Lilianae |
Lahko: | Zingiberales |
Heimo: | Marantakasvit Marantaceae R.Br., nom. cons. |
Katso myös | |
| |
Infobox OKNimi-testi OK |
Marantakasvit (Marantaceae) on runsaat puoli tuhatta lajia käsittävä trooppinen kasviheimo yksisirkkaisten koppisiemenisten Zingiberales-lahkossa.
Tuntomerkit
Marantakasvit ovat usein rotevia, joskus varrellisia ruohoja, joiden lehdet ovat ruodillisia. Ruodin kärjessä on turvonnut kohta, ns. pulvinus, ja lehdet ovat umpituppisia. Kukat sijaitsevat parittain ja ovat usein vaatimattoman kokoisia ja epäsäännöllisiä, mutta toistensa peilikuvia. Teriö, hetiö ja vartalo ovat kasvaneet tyviltään yhteen. Kummassakin hedekiehkurassa on tavallisesti ainakin yksi joutohede; yksi on huppumainen (staminodium cucullatum) ja toinen enemmän tai vähemmän mehevä (staminodium callosum), fertiilissä heteenpuoliskossa on usein terämäinen lisäke. Sikiäimessä on toisinaan vain yksi fertiili emilehti. Vartalo käyristyy kehityksensä aikana, ja siitepöly karisee sen erittävälle alueelle pölyttäjien saataville. Emilehdessä on vain yksi siemenaihe pohjaistukassa. Hedelmä on tavallisesti kota, joskus marja.[1]
Levinneisyys
Marantakasvit kasvavat tropiikissa, erityisesti Amerikassa; Australiasta ne puuttuvat.[1]
Luokittelu
Heimossa on 31 sukua ja 550 lajia, joista lähes puolet (250 lajia) kuuluu sukuun maijakit (Goeppertia), joka on muodostettu vasta vuonna 2012 fylogeneettisten eli sukulaisuustutkimusten perusteella. Valtaosa maijojen (Calathea) suvun lajeista luetaan siihen, maijat kun ovat osoittautuneet polyfyleettiseksi ryhmäksi.[1]
Suvut
Perinteisesti heimon sukujen luettelo on näyttänyt seuraavalta:[2][3]
- Afrocalathea K.Schum.
- Ataenidia Gagnep.
- Calathea G.Mey. – maijat
- Cominsia Hemsl.
- Ctenanthe Eichler – raitamatit
- Donax Lour.
- Halopegia K.Schum.
- Haumania J.Leonard
- Hylaeanthe A.M.E.Jonker & Jonker
- Hypselodelphys (K.Schum.) Milne-Redh.
- Ischnosiphon Korn.
- Koernickanthe L.Andersson
- Maranta L. – nukkumatit
- Marantochloa Brongn. ex Gris – käärelehdet
- Megaphrynium Milne-Redh.
- Monophrynium K.Schum.
- Monophyllanthe K.Schum.
- Monotagma K.Schum.
- Myrosma L.f.
- Phacelophrynium K.Schum.
- Phrynium Willd.
- Pleiostachya K.Schum.
- Sanblasia L.Andersson
- Saranthe (Regel & Korn.) Eichler
- Sarcophrynium K.Schum.
- Schumannianthus Gagnep.
- Stachyphrynium K.Schum.
- Stromanthe Sond. – nukkuleenat
- Thalia L.
- Thaumatococcus Benth.
- Thymocarpus Nicolson, Steyerm. & Sivad.
- Trachyphrynium Benth.
Kuvia
- Kirjomaija (Calathea bachemiana)
- Nukkaraitamatin (Ctenanthe burle-marxii) 'Amagris'-lajike.
- Donax canniformis
- Goeppertia brasiliensis
- Ischnosiphon gracilis
- Monotagma plurispicatum
- Phrynium capitatum
- Schumannianthus dichotomus
- Thalia dealbata
Lähteet
- Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/.
Viitteet
Aiheesta muualla
- Suomen Lajitietokeskus: Marantaceae
- Levinneisyyskartta: http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/Marantaceae.gif
|