Lavotškin LaGG-3
![]() | Tähän artikkeliin tai sen osaan on merkitty lähteitä, mutta niihin ei viitata. Älä poista mallinetta ennen kuin viitteet on lisätty. Voit auttaa Wikipediaa lisäämällä artikkelille asianmukaisia viitteitä. Lähteettömät tiedot voidaan kyseenalaistaa tai poistaa. |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/70/LaGG-3_Moscow.jpg/250px-LaGG-3_Moscow.jpg)
Lavotškin-Gorbunov-Gudkov LaGG-3 (ven. Лавочкин-Горбунов-Гудков ЛаГГ-3) oli neuvostoliittolainen toisen maailmansodan aikainen hävittäjälentokone. Se oli kehitetty edelleen LaGG-1 koneesta.
Vuoden 1939 alussa Neuvostoliiton johto järjesti suunnittelukilpailun, jossa pyrittiin luomaan hävittäjälentokone, jossa otetaan huomioon Espanjan sisällissodan kokemusten analyysi muun muassa Saksan Messerschmitt Bf 109 -hävittäjästä. Tuloksena oli kolme konetta: I-26, joka sai sarjatuotannossa nimen Jak-1, I-61, joka sai sarjatuotannossa nimen MiG-1 ja I-26, joka sai sarjatuotannossa nimen LaGG-1. LaGG-1:n suunnittelivat Semjon Lavotškin, V. Gorbunov ja M. Gudkov. Ensimmäinen LaGG-1:n prototyyppi I-22 lensi 30. maaliskuuta 1940.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8f/Lavotskin_LaGG-3_%28SA-kuva_75636%29.jpg/250px-Lavotskin_LaGG-3_%28SA-kuva_75636%29.jpg)
LaGG-1:n ongelmana oli moottoritehon puute, jota pyrittiin korjaamaan korvaamalla 1 050 hv:n Klimov M-105P -moottori tehokkaammalla 1 210 hv:n M-105PF -moottorilla, jolloin syntyi malli LaGG-3. Vain noin 100 Lagg-1 -konetta valmistettiin. Koneen rakennetta ja aseistusta kevennettiin. LaGG-3:ta parannettiin koko se valmistuksen ajan, mikä johti 66 eri versioon 6 200 rakennetun koneen aikana. Ongelmat korjasi viimein uusi moottori, jolloin konetyyppi muuttui La-5:ksi
Tekniset tiedot (LaGG-3)
Yleiset ominaisuudet
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/53/Lavochkin-Gorbunov-Gudkov_LaGG-3_3-view_line_drawing.svg/250px-Lavochkin-Gorbunov-Gudkov_LaGG-3_3-view_line_drawing.svg.png)
- Tyyppi: yksipaikkainen ja -moottorinen puurakenteinen vapaastikantava alataso, jossa oli katettu ohjaamo ja sisäänvedettävä laskuteline.
- Voimalaite: Hispano-Suiza 12Y:stä kehitetty Klimov M-105 PF, joka tuotti 1 260 hevosvoimaa.
- Kärkiväli: 9,80 m
- Pituus: 8,87 m
- Korkeus: 2,9 m
- Siipipinta-ala: 17,58 m²
- Tyhjäpaino: 2 535 kg
- Lentopaino: 3 445 kg
Suorituskyky
- Huippunopeus: 447 km/h merenpinnan tasalla
- Huippunopeus: 532 km/h 4 700 metrin korkeudessa
- Huippunopeus: 487 km/h 7 000 metrin korkeudessa
- Matkanopeus: 400 km/h
- Nousuaika: 3 min 4 s 3 000 metriin (16 m/s), 7 min 6 s 5 000 metriin (3-5 km 8 m/s)
- Lakikorkeus: 9 000 m
- Lentomatka: 650 km
Aseistus
- Potkurinnavan läpi ampuva 20 mm tykki + 1-3 tahditettua 7,62-12,7 mm konekivääriä koneen nokalla (Suomessa tykin lisäksi yksi 12,7 mm konekivääri)
Käyttö Suomessa
Suomen ilmavoimat saivat jatkosodassa sotasaaliiksi useita pakkolaskun tehneitä LaGG-3- hävittäjälentokonetta, joista kolme korjattiin lentokuntoon vuosina 1942–1943. LaGG-3 oli ilmavoimien käytössä 29. tammikuuta 1945 asti. Käyttäjinä oli joulukuuhun 1944 saakka Lentolaivue 32, sen jälkeen Hävittäjälentolaivue 11. Niillä saavutettiin yksi ilmavoitto.
Lähteet
- Keskinen, Kalevi & Stenman, Kari: Suomen ilmavoimien historia 7 - Venäläiset hävittäjät. Kari Stenman, 2004. ISBN 952-99432-5-3.
Aiheesta muualla
- SovietWarplanes.com (englanniksi)
- Airwar.ru (venäjäksi)