Karvamaksaruoho
Karvamaksaruoho | |
---|---|
![]() | |
Uhanalaisuusluokitus | |
Suomessa: | Erittäin uhanalainen [1] |
Tieteellinen luokittelu | |
Domeeni: | Aitotumaiset Eucarya |
Kunta: | Kasvit Plantae |
Alakunta: | Putkilokasvit Tracheobionta |
Kaari: | Siemenkasvit Spermatophyta |
Alakaari: | Koppisiemeniset Magnoliophytina |
Luokka: | Kaksisirkkaiset Magnoliopsida |
Lahko: | Saxifragales |
Heimo: | Maksaruohokasvit Crassulaceae |
Suku: | Maksaruohot Sedum |
Laji: | villosum |
Kaksiosainen nimi | |
Sedum villosum | |
Katso myös | |
| |
Infobox OKNimi-testi OK |
Karvamaksaruoho (Sedum villosum) on pienikokoinen, Euroopassa ja Kanadassa tavattava maksaruohokasvi. Suomessa karvamaksaruoho on erittäin harvinainen tunturien kasvi ja se on rauhoitettu ja erityisesti suojeltava laji.[2]
Ulkonäkö ja koko
Karvamaksaruoho kasvaa 2–6 cm korkeaksi. Kauttaaltaan punaruskea kasvi on tavallisesti haaraton ja nystykarvainen. Muiden maksaruohojen tapaan se on mehilehtinen. Lehdet ovat lyhyet, liereät ja päältä litteät. Kukinto on harvakukkainen huiskilo, kukat ovat vaalean- tai sinipunaisia, keskisuoni on tummanpunainen. Karvamaksaruoho kukkii heinä-elokuussa. Laji on kaksi- tai monivuotinen.[3]
Levinneisyys
Karvamaksaruohon levinneisyysalue on varsin laaja ja selkeästi kaksiosainen. Toisaalta sitä tavataan Itä-Kanadasta Grönlannin ja Islannin kautta Britteinsaarille ja Fennoskandiaan, toisaalta Etelä- ja Keski-Euroopasta Pohjois-Afrikkaan.[4][5]
Suomessa karvamaksaruohoa kasvaa vain kahdessa paikassa: Muoniossa ja Enontekiöllä. Molemmat esiintymisalueet sijaitsevat luonnonsuojelualueilla, mutta Enontekiön esiintymä on hyvin pieni.[2] Laji löydettiin Suomesta ensimmäisen kerran vuonna 1926.[4] Karvamaksaruoho luokiteltiin Suomessa erittäin uhanalaiseksi vuonna 2000, vaarantuneeksi 2010 ja uudelleen erittäin uhanalaiseksi 2019.[1]
Elinympäristö
Suomessa kalliomaksaruoho kasvaa tuntureilla valumavesien kostuttamilla kallioilla. Norjassa se puolestaan on lähde- ja lintuvuorikasvi.[4]
Kuvia
Lähteet
- Toim. Terhi Ryttäri ja Taina Kettunen: Uhanalaiset kasvimme, s. 244. Laine, Unto: Karvamaksaruoho. Helsinki: Suomen ympäristökeskus, 1997. ISBN 951-26-4256-5.
- Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.): Retkeilykasvio, s. 233. 4. uudistettu paino. Helsinki: Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo, 1998. ISBN 951-45-8167-9.
Viitteet
- ↑ a b Karvamaksaruoho – Sedum villosum laji.fi. Viitattu 3.9.2022.
- ↑ a b Karvamaksaruoho Sedum villosum Metsähallitus. Arkistoitu 1.4.2019. Viitattu 14.12.2017.
- ↑ Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.): Retkeilykasvio, s. 233. 4. uudistettu paino. Helsinki: Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo, 1998. ISBN 951-45-8167-9.
- ↑ a b c Toim. Terhi Ryttäri ja Taina Kettunen: Uhanalaiset kasvimme, s. 244. Laine, Unto: Karvamaksaruoho. Helsinki: Suomen ympäristökeskus, 1997. ISBN 951-26-4256-5.
- ↑ Den virtuella floran: Klibbig fetknopp linnaeus.nrm.se. Arkistoitu 7.2.2020. Viitattu 14.12.2017. (ruotsiksi)
Aiheesta muualla
- Kasviatlas 2016: Karvamaksaruohon (Sedum villosum) levinneisyys Suomessa
- ITIS: Sedum villosum (englanniksi)
|