Jagdgeschwader 54 ”Grünherz”
Jagdgeschwader 54 ”Grünherz” | |
---|---|
![]() | |
Toiminnassa | 1939–1945 |
Valtio | ![]() |
Puolustushaarat | ilmavoimat |
Rooli | hävittäjätoiminta |
Koko | Lentorykmentti |
Kalusto | Bf 109, Fw 190, Me 262 |
Lempinimi | Grünherz (suom. Vihersydän) |
Komentajat | |
Tunnettuja komentajia | Hannes Trautloft |
Infobox OK |
Jagdgeschwader 54 "Grünherz" (suom. Vihersydän) (JG 54) oli Saksan ilmavoimien hävittäjälentorykmentti toisessa maailmansodassa. Nimensä ja tunnuksensa rykmentti sai perustamispaikkansa Thüringenin, "Saksan vihreän sydämen", mukaan.[1]
Gruppe II/JG 54
Jagdgeschwader 54:n toinen laivue on perinteiltään rykmentin vanhin laivue. Historialtaan II/JG 54 oli alun perin vuonna 1938 Itävaltalainen Wien–Aspern perustettu lentolaivue joka liitettiin Anschlussin jälkeen Luftwaffeen, aluksi I/JG76:ksi josta siirrettiin II/JG 54:ään.
II/JG 54 osallistui Puolan offensiiviin ja taisteluun Ranskasta. Britannian taisteluun II/JG 54 osallistui 12. elokuuta – 1. joulukuuta saavuttaen 238 ilmavoittoa mutta menetti myös noin 40 % [2] ohjaajavahvuudestaan. Laivue siirrettiin 29. maaliskuuta Itävaltaan ja osallistui 6. huhtikuuta alkaneeseen Jugoslavian valtaukseen. 5. toukokuuta laivueen kalusto vaihtui BF 109 E koneista uudempaan F-malliin.[2] Operaatio Barbarossasta lähtien II/JG 54 toimi itärintamalla. Laivueen kalustoksi FW 190 A-koneet vaihtuivat 1943 alussa. Kuurinmaan motin antautuessa 8. toukokuuta 1945 yksikön lentokelpoiset koneet lennettiin Flensburgiin.[2]
Saavutti 1 000:n ilmavoittonsa 1. elokuuta 1941 ja 2 000:n ilmavoittonsa 4. huhtikuuta 1942.
Kannaksen suurhyökkäys ja II/JG 54
Kannaksen suurhyökkäyksen aikana Jagdgeschwader 54:n II/JG 54 JaBo-laivue siirrettiin osaksi karjalan kannaksella avustavaa Lento-osasto Kuhlmeytä. JG54:n laivueista I,III ja IV laivue pysyivät yhä saksalaisten käytössä eikä niitä olisi voinut rintamavastuun takia irrottaakkaan Suomen suunnalle.[2]
JG 54:n komentajat
Rykmentinkomentajat
- Majuri Martin Mettig; 2. helmikuuta 1940 – 25. elokuuta 1940[3]
- Eversti Hannes Trautloft; 25. elokuuta 1940 – 5. heinäkuuta 1943[3]
- Majuri Hubertus von Bonin; 6. heinäkuuta 1943 – 15. joulukuuta 1943
- Everstiluutnantti Anton Mader; 28. tammikuuta 1944 – syyskuu 1944
- Eversti Dietrich Hrabak; 1. lokakuuta 1944 – 8. toukokuuta 1945
JG 54:n laivueenkomentajat
I./JG 54
- Majuri Hans-Jürgen von Cramon-Taubadel, 15. syyskuuta 1939
- Kapteeni Hubertus von Bonin, 28. joukukuuta 1939
- Kapteeni Erich von Selle, 1. heinäkuuta 1941
- Kapteeni Franz Eckerle, 20. joulukuuta 1941
- Kapteeni Hans Philipp, 17. helmikuuta 1942
- Majuri Reinhard Seiler, 15. huhtikuuta 1943
- Majuri Gerhard Homuth, 1. elokuuta 1943
- Kapteeni Walter Nowotny, 10. elokuuta 1943
- Kapteeni Horst Ademeit, 4. helmikuuta 1944
- Kapteeni Franz Eisenach, 9. elokuuta 1944
II./JG 54
- Kapteeni Wilfried Müller-Rienzburg, 1. huhtikuuta 1938 - 9. tammikuuta 1940
- Majuri Albert Blumensaat, 10. tammikuuta 1940 - 5. helmikuuta 1940
- Majuri Richard Kraut, 5. helmikuuta 1940 - 10. heinäkuuta 1940
- Kapteeni Otto Hans Winterer, 11. heinäkuuta 1940 - 14. syyskuuta 1940
- Kapteeni Dietrich Hrabak, 26. elokuuta 1940 - 27. lokakuuta 1942
- Majuri Hans "Assi" Hahn, 19. marraskuuta 1942 - 21. helmikuuta 1943
- Kapteeni Heinrich Jung, 21. helmikuuta 1943 - 30. heinäkuuta 1943
- Kapteeni Erich Rudorffer, 1. elokuuta 1943 - helmikuu 1945
- Kapteeni Herbert Findeisen, helmikuu 1945 - 8. toukokuu 1945
III./JG 54
- Majuri Martin Mettig, 15. heinäkuuta 1939 - 2. helmikuuta 1940
- Kapteeni Fritz Ultsch, 3. helmikuu - 5. syyskuu 1940
- Yliluutnantti Günther Scholz (sijainen), 6. syyskuu 1940 - 4. marraskuu 1940
- Kapteeni Arnold Lignitz, 4. marraskuu 1940 - 30. syyskuu 1941
- Kapteeni Reinhard Seiler, 1. lokakuu 1941
- Kapteeni Siegfried Schnell, toukokuu 1943
- Yliluutnantti Rudolf Patzak (sijainen), helmikuu 1944
- Kapteeni Rudolf Klemm (sijainen), helmikuu 1944
- Kapteeni Rudolf Sinner, maaliskuu 1944
- Majuri Reinhard Schroer, 14. maaliskuu 1944
- Kapteeni Robert Weiß, 21. heinäkuu 1944
- Yliluutnantt Hans Dortenmann (sijainen), tammikuu 1945
- Yliluutnantt Wilhelm Heilmann (sijainen), tammikuu 1945
- Majuri Rudolf Klemm, helmikuu 1945
IV./JG 54
- Kapteeni Erich Rudorffer, heinäkuu 1943 - 30 heinäkuuta 1943
- Kapteeni Rudolf Sinner, elokuu 1943 - 11. helmikuuta 1944
- Kapteeni Siegfried Schnell, 11. helmikuuta 1944 - 25. helmikuuta 1944
- Kapteeni Gerhard Koall (sijainen), helmikuu 1944 - toukokuu 1944
- Majuri Wolfgang Späte, toukokuu 1944 - 30. syyskuuta 1944
- Kapteeni Rudolf Klemm, 1. lokakuuta 1944 - 12. helmikuuta 1945
- Kapteeni Fritz-Karl Schloßstein, maaliskuu 1945 - huhtikuu 1945
JG 54:n merkittäviä lentäjiä
- Walter Nowotny, 258 ilmavoittoa voittoa joista suurin osa JG 54:ssä.[4]
- Otto Kittel, JG 54:n eniten ilmavoittoja saavuttanut lentäjä. 267 voittoa.[4]
- Erich Rudorffer, 222 ilmavoittoa voittoa joista suurin osa JG 54:ssä.[4]
Lähteet
- Spick, Mike 1996 Suom. Eskola Lassi: Luftwaffen hävittäjä-ässät. Koala-kustannus, 1999. ISBN 952-5186-07-5.
- Valtonen, Hannu: Lento-osasto Kuhlmey: Saksan Luftwaffe Suomen tukena kesällä 1944. Tikkakoski: Keski-Suomen ilmailumuseo, 1991. ISBN 951-95688-1-6.
- Weal, John: Jagdgeschwader 54 'Grünherz'. Osprey Publishing, 2001. ISBN 978-1841762869. (englanniksi)
Viitteet
- ↑ Bartz, Karl: "Taivas on liekeissä", Tammi 1956
- ↑ a b c d Valtonen 1991, 83-87
- ↑ a b Weal 2001, 28
- ↑ a b c Spick 199, 215