Makedonski železnici
Makedonski železnici | |
---|---|
![]() | |
Základní údaje | |
Právní forma | veřejně obchodovaná společnost |
Datum založení | 1873 |
Datum zániku | 2007 |
Předchůdce | Jugoslávské železnice |
Nástupci | Makedonski Železnici Infrastruktura Železnici na Republika Severna Makedonija Transport |
Adresa sídla | Skopje, Severní Makedonie |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/91/Railway_map_of_Macedonia.png/220px-Railway_map_of_Macedonia.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d2/Voz_dizel_800px.jpg/220px-Voz_dizel_800px.jpg)
Makedonski železnici (Македонски железници) byl veřejný provozovatel železniční dopravy v Severní Makedonii. Společnost zanikla v roce 2007 rozdělením na provozovatele dráhy Makedonski železnici Infrastruktura a provozovatele drážní dopravy Makedonski železnici Transport.[1] Železniční doprava v Severní Makedonii probíhá na síti tratí, čítající 699 km, z čehož je 232 km elektrizováno střídavou napájecí soustavou 25 kV, 50 Hz.[2] Severní Makedonie je připojena k síti řeckých a srbských železnic a k železnicím v Kosovu (tato trať byla od války v Kosovu v roce 1999 až do roku 2005 uzavřena[3]). Připojení k tratím Albánie a Bulharska existuje zatím pouze v plánech.
Celá síť byla jednokolejná, vozidla pocházející ještě z parku bývalých jugoslávských železnic, byla zastaralá, infrastruktura byla také ve špatném stavu[2] a v jízdním řádu mnoho spojů nenalezneme.[4] Všechny tyto faktory způsobují, že ačkoliv jsou zde jízdenky levné, přesto není železnice cestujícími příliš využívána. Od srbských k řeckým hranicím (Tabanovce-Gevgelia) prochází Panevropský železniční koridor, konkrétně Koridor 10 (Salcburk-Soluň), na jehož odbočce (10c) leží také vlakové nádraží v hlavním městě Skopje. Makedonií projíždějí mezinárodní rychlíky s přímými lůžkovými a lehátkovými vozy, které pokračují i do dalších evropských zemí.[5]
Budoucnost
V současnosti (říjen 2015) je možné využít mezistátního spojení do sousedního Kosova (Skopje-Priština), Srbska (Skopje-Beograd) a Řecka (Skopje-Soluň). Neshody mezi Srbskem a Kosovem vytvořily z odbočky do Prištiny prakticky slepou kolej. Spojení Severní Makedonie s Evropou tak zajišťuje mj. právě trať do Srbska, zejména nádraží Bělehrad nebo odbočka do Bulharska ve městě Niš. Hospodářská krize také brzdí dokončení odbočky (10d) z Bitoly do řeckého přístavu Igoumenitsa. Makedonská vláda je pozitivně hodnocena EU za dílčí pokroky při dostavbě Koridoru 10.[6] Dalším Panevropským koridorem, je Koridor 8, který využívá stávající železniční infrastrukturu (Kumanovo-Kičevo). Projekt počítá s propojením bulharského přístavu Varna, makedonským Skopje a albánským přístavem Drač. Tím by Severní Makedonie získala železniční spojení s Albánií a Bulharskem, ale jako vnitrozemský stát, jednodušší přístup k Černému a Středozemnímu moři. Koridor VIII však bude značně finančně náročný. V roce 2011 makedonská vláda zadala vyhotovení koncepčního projektu, studie proveditelnosti a vlivu na životní prostředí v úseku Kičevo-Albánie, st. hranice (63 km). O rok později, rozhodla o zpracování technické dokumentace v úseku Kumanovo-Bulharsko, st. hranice.[7] Prodloužením trati z Kičeva k albánskému městu Lin, zbývá dobudovat jen krátký úsek ke stávající železniční trati (Pogradec-Drač), toto spojení by přineslo jednodušší spojení k jezeru Ohrid, které patří mezi vyhledávané turistické cíle v obou zemích. Nemalé investice do železniční infrastruktury proto bude muset vynaložit i Albánie, jejíž vozový park či kolejový svršek nikdy nesplňoval evropské standardy. V materiálech k projektu Koridoru 8 (např. na stránkách Ministerstva dopravy Severní Makedonie), je napojení na albánskou železniční sít zmiňováno velmi okrajově. Projekt je tak primárně zaměřen na železniční spojení s Bulharskem.
Nákladní doprava
V nákladní dopravě je důležitá přeprava uhlí a ropy.[8]
Reference
- ↑ Историјат. web ЈП за железничка инфраструктура Железници на Република Северна Македонија [online]. ŽRSM Infrastruktura, 2023 [cit. 2024-06-20]. Dostupné online.
- ↑ a b Kalina, Jiří; Makedonie – stručná charakteristika a dopravní situace; r. 2007
- ↑ CSPSV. Trať mezi Makedonií a Kosovem obnovena. [[1]] [online]. 2005-12-25 [cit. 2010-10-19]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2009-01-24. ISSN 1801-5425.
- ↑ Jízdní řád makedonských železnic. www.mz.com.mk [online]. [cit. 2010-10-19]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2009-12-28.
- ↑ Řazení dálkových vlaků Makedonských železnic; vagonweb.cz
- ↑ http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=MOTION&reference=B7-2013-0186&language=CS#_part1_def2
- ↑ Archivovaná kopie. www.mzi.mk [online]. [cit. 2013-08-19]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2013-12-24.
- ↑ Archivovaná kopie. www.businessinfo.cz [online]. [cit. 2013-08-19]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2013-05-17.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Makedonski železnici na Wikimedia Commons
Železniční doprava v evropských zemích | ||
---|---|---|
Země | Albánie • Andorra • Arménie • Ázerbájdžán • Belgie • Bělorusko • Bosna a Hercegovina • Bulharsko • Černá Hora • Česko • Dánsko • Estonsko • Finsko • Francie • Gruzie • Chorvatsko • Irsko • Island • Itálie • Kazachstán • Lichtenštejnsko • Litva • Lotyšsko • Lucembursko • Maďarsko • Malta • Moldavsko • Monako • Německo • Nizozemsko • Norsko • Polsko • Portugalsko • Rakousko • Rumunsko • Rusko • Řecko • San Marino • Severní Makedonie • Slovensko • Slovinsko • Spojené království • Srbsko • Španělsko • Švédsko • Švýcarsko • Turecko • Ukrajina • Vatikán | ![]() |
Území se sporným postavením | ||
Teritoria, kolonie a zámořská území |