Leslie Green
Leslie Green | |
---|---|
![]() | |
Narození | 6. února 1875 Londýn |
Úmrtí | 31. srpna 1908 (ve věku 33 let) Mundesley |
Příčina úmrtí | tuberkulóza |
Alma mater | Dover College Royal College of Art |
Povolání | architekt |
Zaměstnavatel | Underground Electric Railways Company of London (1903–1908) |
Ocenění | společník Královského institutu britských architektů |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Leslie William Green (6. února 1875 v Maida Vale, Londýn – 31. srpna 1908 v Mundesley, hrabství Norfolk)[1] byl anglický architekt. Je známý především svým designem ikonických stanic londýnského metra postavených během první dekády 20. století v širším centru Londýna. K charakteristickým prvkům těchto stanic patří fasády s obložením z krvavě rudé kameniny včetně sloupů, půlkruhová okna v prvním patře a interiéry s dlaždicovými vzory.
Počátky životní dráhy
Leslie Green se narodil v londýnské lokalitě Maida Vale v roce 1875 jako druhé ze čtyř dětí architekta a korunního inspektora Arthura Greena a jeho manželky Emily.[1] Období studia strávil na školách Dover College a South Kensington School of Art, a dále v Paříži. Mezi obdobími studia pracoval jako asistent v architektonické praxi svého otce.[1][2]
Oženil se s Mildred Ethel Wildy (1879–1960) v Claphamu v dubnu 1902. V roce 1904 se páru narodila dcera Vera (1904-1995).[1]
Profesionální kariéra
Leslie Green si založil vlastní praxi architekta v roce 1897, ale zpočátku využíval otcovo studio, než se přestěhoval v roce 1900 na ulici Haymarket, a poté v roce 1903 do budovy Adelphi House na ulici Adam Street, nedaleko prestižní ulice Strand. V roce 1898 se stal přidruženým členem profesního sdružení Royal Institute of British Architects (RIBA) a v roce 1899 jeho řádným členem. Jeho rané projekty zahrnovaly návrhy v bytech a obchodech v různých částech hlavního města.[1][2]
V roce 1903 byl jmenován architektem železniční společnosti Underground Electric Railways Company of London (UERL), aby navrhl design stanic pro tři podzemní železniční tratě tehdy ve výstavbě, a sice Great Northern, Piccadilly and Brompton Railway (GNP&BR), Baker Street and Waterloo Railway (BS&WR ) a Charing Cross, Euston and Hampstead Railway (CCE&HR). Tyto autonomní podzemní železnice se staly součástí dnešních linek Piccadilly line, Bakerloo line a Northern line. Leslie Green byl pověřen navrhnout 50 nových stanic, včetně jejich vnějšího vzhledu, vnitřního vybavení a výzdoby.[1][2]
Leslie Green vyvinul jednotný vzhled pro povrchové budovy stanic ve stylu Arts and Crafts, přizpůsobený individuálnímu umístění stanice. Povrchové budovy stanic nechal postavit jako dvoupodlažní s konstrukčním ocelovým rámem, v tehdejší době nová forma staveb krátce před tím importovaná ze Spojených států, poskytující velké vnitřní prostory potřebné pro odbavovací prostory a výtahové šachty (první eskalátory byly představeny v roce 1911). Venkovní boky budov byly pokryty nenosným obložením z krvavě rudé kameniny (sang de boeuf), kterou dodávala společnost Leeds Fireclay Company. Přízemí bylo rozděleno do širokých prostor sloupy, které umožňovaly oddělené vchody a východy pro cestující a zároveň poskytovaly prostor pro maloobchodní prodejny. Design také zahrnoval velká půlkruhová okna na úrovni prvního patra (občas s kruhovými vertikálními okuly) a těžké římsy se zubořezy nad nimi. Široký pruh mezi dvěma podlažími oznamoval velkými písmeny název stanice. Staniční budovy byly postaveny s plochými střechami s úmyslem podpořit výstavbu komerčních kanceláří nad stanicemi, což byla další výhoda nosného konstrukčního ocelového rámu.[2]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/27/RussellSqTilework.jpg/220px-RussellSqTilework.jpg)
Interiér byl obložen zeleně a bíle s ozdobnými detaily. Na úrovni nástupišť měly stanice standardizovaný obkladový design zahrnující název stanice, ale s rychle identifikovanými individuálními barevnými schématy a geometrickými vzory dlaždic vytvořenými v opakujících se blocích podél délky nástupiště. Design obkladů také zahrnoval orientační směrové značky. Povrchy obkladů vytvořily sjednocující téma a ukázaly se jako snadné na údržbu.[2]
Železnice měly být zprovozněny v letech 1906 a 1907 a v červnu 1907 bylo Greenovi oznámeno, že smlouva bude ukončena na konci toho roku. V 1907 byl zvolen váženým členem (fellow) sdružení RIBA, jako ocenění jeho práce pro UERL.[1]
Mnoho Greenových staničních budov přežilo do současnosti, ačkoli modifikacemi interiérů prošla většina z jeho návrhů odbavovacích hal, aby tak vyhověly pozdějšímu vývoji a nárokům. Na nástupištích přežívá řada původních obkladových vzorů, anebo byly původní vzory obkladů v posledních letech restaurovány, jako kupříkladu ve stanicích Lambeth North a Marylebone. Některé z dochovaných budov jsou zapsány na seznam budov zvláštního architektonického nebo historického významu, stupeň II.: Aldwych, Belsize Park, Caledonian Road, Chalk Farm, Covent Garden, Gloucester Road, Holloway Road, Oxford Circus, Mornington Crescent, Russell Square a South Kensington.[3] V Greenově práci pokračoval jeho asistent, Stanley Heaps. Jejich design zůstává stále okamžitě rozpoznatelný: vzhled fiktivní stanice metra Walford East z televizního seriálu BBC EastEnders je inspirován Greenovým designem.[1]
Smrt
Enormní pracovní nasazení, stres při vytváření nových návrhů stanic a dohled nad pracemi na tolika stanicích v tak krátkém časovém období způsobil velkou zátěž na Greenův organismus. Onemocněl tuberkulózou a zemřel v sanatoriu u Mundesley (nyní Southern Hill Hospital) v Norfolku v srpnu 1908,[1][4] ve věku 33 let. Zanechal po sobě manželku a dceru.
Stanice navržené Lesliem Greenem
Linka Bakerloo line
Stanice mezi Edgware Road a Elephant & Castle včetně postavené společností BS&WR s povrchovými budovami od Leslieho Greena nebo jím navržené:
- Edgware Road – samostatná budova na lince Bakerloo line odlišná od stanice linek District line, Circle line a Hammersmith & City line stejného jména.
- Great Central – nyní Marylebone. Původní budova byla zničena během 2. světové války.
- Baker Street – stržena.
- Regent's Park – přístupná podchodem, nikdy neměla povrchovou budovu.
- Oxford Circus
- Piccadilly Circus – přestavěná ve 20. letech 20. století, střena v letech devadesátých.
- Trafalgar Square – nyní Charing Cross, nikdy neměla povrchovou budovu.
- Embankment – nikdy neměla povrchovou budovu.
- Waterloo – přestavěná v 50. letec 50. století.
- Kennington Road – přejmenovaná na Lambeth North v roce 1918.
- Elephant & Castle – v roce 1907 postavena nad ní 3patrová kancelářská budova South London House (poznámka: tato konečná linky Bakerloo line je 100 metrů na severovýchod stanice linky Northern line stejného jména, od svého otevření v roce 1890 třikrát přestavěná, a to ve 20. a 60. letech 20. století a v roce 2003)
Linka Piccadilly line
Stanice mezi Finsbury Park and Earl's Court (stanice metra v Londýně) včetně postavené společností GNP&BR s povrchovými budovami od Leslieho Greena nebo jím navržené:
- Gillespie Road – nyní Arsenal, přestavěná ve 30. letech 20. století.
- Holloway Road
- Caledonian Road
- York Road – v roce 1932 stanice uzavřena, ale budova zůstala stát.
- King's Cross – stržena
- Russell Square
- Holborn (Kingsway) – doplněk jména (Kingsway) se přestal používat v 60. letech 20. století. Původní staniční fasády do ulic Kingsway and High Holborn byly výjimečně žulové, ale byly zničeny při rekonstrukci ve 30. letech 20. století. Sousední fasády v přízemí a prvním patře budovy, ve které je stanice umístěna, byly postaveny ve stejném stylu z portlandského vápence portlandského vápence.
- Strand – v roce 1915 přejmenovaná na Aldwych. V roce 1994 stanice uzavřena, ale budova zůstala stát a byla restaurována, aby se přiblížila původnímu vzhledu.
- Covent Garden
- Leicester Square
- Piccadilly Circus – ve 20, letech 20. století přestavěna, v 90. letech 20. století stržena.
- Dover Street – přejmenovaná na Green Park a přestavěná ve 30. letech 20. století
- Down Street – v roce 1932 stanice uzavřena, ale budova zůstala stát.
- Hyde Park Corner – povrchová budova se již pro vstup do stanice nepoužívá.
- Knightsbridge – zadní stup na rohu ulic Basil Street a Hoopers Court byl adaptován na vchod do kancelářské budovy.
- Brompton Road – v roce 1934 stanice uzavřena a z velké časti stržena, pouze zůstal jeden bok.
- South Kensington – má rovněž hlubinné nástupiště District Railway navržené Lesliem Greenem.
- Gloucester Road
- Earl's Court
Linka Northern line
Stanice mezi Hampstead and Archway a Strand (nyní Charing Cross) postavené společností CCE&HR s povrchovými budovami od Leslieho Greena nebo jím navržené:
- Highgate – nyní Archway, budova stržena.
- Tufnell Park
- Kentish Town
- Castle Road – nyní South Kentish Town, v roce 1924 stanice uzavřena, ale budova zůstala stát.
- Golders Green
- North End – stanice nebyla nikdy dokončena a neměla žádnou budovu na povrchu.
- Heath Street – nyní Hampstead.
- Belsize Park
- Chalk Farm
- Camden Town
- Mornington Crescent
- Euston – povrchová budova se již nepoužívá pro vstup na stanici.
- Euston Road – nyní Warren Street, přestavěná ve 30. letech 20. století.
- Tottenham Court Road – jiná než současné stanice tohoto jména (Tottenham Court Road), v roce 1908 přejmenovaná na Goodge Street.
- Oxford Street – nyní Tottenham Court Road, nikdy neměla staniční budovu.
- Leicester Square
- Charing Cross – nikdy neměla staniční budovu.
Galerie
- Stanice Hampstead
- Stanice Mornington Crescent
- Stanice Russell Square
- Stanice Elephant & Castle (linka Bakerloo line)
- Stanice Oxford Circus (linka Bakerloo line)
- Stanice Edgware Road (linka Bakerloo line)
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Leslie Green na anglické Wikipedii.
- ↑ a b c d e f g h i PATERSON, Mike. Green, Leslie William (1875–1908) [online]. Oxford University Press, 2013 [cit. 2013-07-01]. Dostupné online. DOI 10.1093/ref:odnb/64597. Je zde použita šablona
{{Cite web}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ a b c d e Green, Leslie [online]. Renaissance/Museums, Libraries and Archives Council [cit. 2010-03-01]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2012-02-06. Je zde použita šablona
{{Cite web}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ Aldwych Underground Station [online]. Historic England [cit. 2014-08-31]. Dostupné online. Je zde použita šablona
{{Cite web}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“.
Belsize Park Underground Station [online]. Historic England [cit. 2014-08-31]. Dostupné online. Je zde použita šablona{{Cite web}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“.
Caledonian Road Underground Station [online]. Historic England [cit. 2014-08-31]. Dostupné online. Je zde použita šablona{{Cite web}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“.
Chalk Farm Underground Station [online]. Historic England [cit. 2014-08-31]. Dostupné online. Je zde použita šablona{{Cite web}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“.
Covent Garden Underground Station [online]. Historic England [cit. 2014-08-31]. Dostupné online. Je zde použita šablona{{Cite web}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“.
Gloucester Road Underground station [online]. Historic England [cit. 2014-08-31]. Dostupné online. Je zde použita šablona{{Cite web}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“.
Holloway Road Underground station [online]. Historic England [cit. 2014-08-31]. Dostupné online. Je zde použita šablona{{Cite web}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“.
Oxford Circus Underground Station [online]. [cit. 2014-08-31]. Dostupné online. Je zde použita šablona{{Cite web}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“.
Mornington Crescent Underground station [online]. Historic England [cit. 2014-08-31]. Dostupné online. Je zde použita šablona{{Cite web}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“.
Russell Square Underground Station [online]. Historic England [cit. 2014-08-31]. Dostupné online. Je zde použita šablona{{Cite web}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“.
South Kensington Underground station [online]. Historic England [cit. 2014-08-31]. Dostupné online. Je zde použita šablona{{Cite web}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ (anglicky) The London Gazette no. 28198 p. 8639 20. listopadu 1908
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Leslie Green na Wikimedia Commons