Zerynthia polyxena
![]() Vista dorsal d'un imago prop de Bèlagarda, Occitània, França | |
![]() | |
Estat de conservació | |
---|---|
![]() | |
Risc mínim | |
UICN | 174351 ![]() |
Taxonomia | |
Super-regne | Holozoa |
Regne | Animalia |
Fílum | Arthropoda |
Classe | Insecta |
Ordre | Lepidoptera |
Família | Papilionidae |
Tribu | Zerynthiini |
Gènere | Zerynthia |
Espècie | Zerynthia polyxena ![]() (Denis & Schiffermüller, 1775) |
Zerynthia polyxena és un lepidòpter ropalòcer de la família Papilionidae.[1]
Distribució
S'estén des del sud d'Europa fins a l'Àsia central. A Europa és present al sud-est de França, sud de Suïssa, Itàlia, sud-est de Polònia, sud-est d'Àustria, Eslovàquia, Hongria, Romania i Balcans fins a Grècia, mentre que a l'Àsia ocupa des del nord-oest de Turquia fins al sud dels Urals i nord-oest de Kazakhstan. Absent de les principals illes mediterrànies, excepte Sicília.[2][3]
Descripció
Envergadura alar entre 42 i 47 mm. Sense diformisme sexual aparent. Anvers de color groguenc amb nombroses bandes i venes negres. Anvers de l'ala posterior amb una sèrie de punts vermells amb rivet intern negre, una banda negra amb abundants escates blaves sota d'aquests, i una línia negra en ziga-zaga envoltada de groc al marge. Revers similar a l'anvers.[4] Es distingeix de l'arlequí Zerynthia rumina, present a la península Ibèrica, sobretot perquè no presenta taques vermelles al revers de les ales anteriors.[3]
- ♂
- ♂ △
- ♀
- ♀ △
Hàbitat
Ambients mediterranis oberts i secs, com ara prats secs i amb abundància de flors, garrigues, marges assolellats, així com zones pedregoses.[4] Rang altitudinal des del nivell del mar fins als 1700 m, però generalment per sota dels 900 m.[3] L'eruga s'alimenta d'espècies del gènere Aristolochia, sobretot A. rotundifolia, i més rarament A. clematitis, A. pistolochia, A. pallida i A. rotunda.[4][3]
Període de vol i hibernació
Vola en una sola generació entre finals de març i principi de juliol, en emergència prolongada.[3] Hiberna com a crisàlide.[4]
Comportament
L'eruga emmagatzema compostos tòxics, concretament un alcaloide anomenat àcid aristolòquic, que provenen de la planta nutrícia, de manera que són tòxiques per als depredadors.[4]
Referències
- ↑ «Funet» (en anglès). [Consulta: 11 abril 2024].
- ↑ «Zerynthia polyxena» (en anglès). UICN, 29-01-2009. [Consulta: 11 abril 2024].
- ↑ 3,0 3,1 3,2 3,3 3,4 Tolman, Tom; Lewington, Richard. Collins Field Guide to the Butterflies of Britain and Europe (en anglès). Collins, 2008. ISBN 978-0-00-724234-4.
- ↑ 4,0 4,1 4,2 4,3 4,4 Moussus, Jean-Pierre; Lorin, Thibault; Cooper, Alan. Guide pratique des papillons de jour (en francès). Delachaux et Niestlé, 2022. ISBN 978-2-603-02915-2.
Enllaços externs
En altres projectes de Wikimedia: | |
![]() | Commons (Galeria) ![]() |
![]() | Commons (Categoria) ![]() |
![]() | Viquiespècies ![]() |
- Eurobutterflies (anglès)