Manta (peix)
![]() | Aquest article tracta sobre l'espècie. Si cerqueu el tàxon genèric, vegeu «Manta (gènere)». |
Mobula mobular ![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Estat de conservació | |
![]() | |
Espècie amenaçada | |
UICN | 110847130 ![]() |
Taxonomia | |
Super-regne | Holozoa |
Regne | Animalia |
Fílum | Chordata |
Classe | Chondrichthyes |
Ordre | Myliobatiformes |
Família | Myliobatidae |
Gènere | Mobula |
Espècie | Mobula mobular ![]() Bonnaterre, 1788 |
La manta o mantellina (Mobula mobular) és un peix cartilaginós batoïdeu de la família dels mobúlids, que viu a l'Atlàntic i a la Mediterrània. La seua pesca és ocasional amb xarxes.[1]
Morfologia
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2b/Manta_ray_flying_%40_Ocean%C3%A1rio_de_Lisboa.jpg/220px-Manta_ray_flying_%40_Ocean%C3%A1rio_de_Lisboa.jpg)
Pot assolir els 5,5 m de llargada i els 3,5 m d'ample. És capaç d'arribar a un miler de kg de pes. El disc és romboïdal i deprimit, molt més ample que llarg amb la vora anterior convexa i la part posterior còncava. A la cua, llarga i prima, apareix un agulló curt. El cap és ample i per davant apareixen unes prolongacions de les aletes. La boca és molt ampla i subterminal. Dents petites i nombroses. Els ulls es troben en posició lateral per davant dels espiracles. Les obertures branquials són àmplies. Tant les dorsals com les pelvianes, molt petites, es troben a l'inici de la cua. Les pectorals estan molt desenvolupades. Manca d'aleta caudal. El dors és negre amb reflexos blaus metàl·lics. El ventre és blanc.
Ecologia
Apareix al Mediterrani occidental (ocasionalment i a l'estiu) i central. A l'Atlàntic apareix tant a la part oriental com a l'occidental.[2] És una espècie epipelàgica oceànica que forma petits grups. Salta sovint, espectacularment, fora de l'aigua.
És planctòfaga puix que s'alimenta per filtració de zooplàncton i petits peixos pelàgics que captura amb l'ajut de les prolongacions cefàliques.
És un peix ovovivípar. El període de gestació és llarg (al voltant de 25 mesos) i només té una cria (molt rarament dues). Les cries neixen amb les pectorals enrotllades i fan 180 cm de llargada.[3]
Referències
Bibliografia
- Bradai, M.N. i Capapé, C., 2001. Captures du diable de mer, Mobula mobular, dans le Golfe de Gabés (Tunisie meridionale, Méditerranée centrale). Cybium 25(4): 389-391.
- Hilton-Taylor, C., 2000. 2000 IUCN Red List of Threatened Species. IUCN, Gland (Suïssa) i Cambridge, la Gran Bretanya
- Nelson, J.S.: Fishes of the World. 3a edició. John Wiley; Sons Inc., Nova York, 1994
- Notarbartolo di Sciara, G. i Serena, F., 1988. Term embryo of Mobula (Bonnaterre, 1788) from the Northern Tyrrhenian Sea (Chondrichthyes, Mobulidae). Atti Soc. ital. Sci. Nat. Museo Civ. Stor. Nat. Milano 129(4): 396-400.
- Notarbartolo di Sciara, G. i Bianchi, I., 1998. Guida degli squali e delle razze del Mediterraneo. Franco Muzzio Editore.
- Serena, F.: Field identification guide to the sharks and rays of the Mediterranean and Black Sea. FAO, Roma, 2005
- Tortonese, E., 1957. Studi sui Plagiostomi. XI. Descrizione di un embrione di Mobula mobular. Bollettino di Zoologia 24(2): 45-47.
- Whitehead, P.J.P., Bauchot, M.L., Hureau, J.C., Nielsen, J. i Tortonese, E. (eds), 1984. Fishes of the North-eastern Atlantic and the Mediterranean Vol 1. UNESCO, París
- Wourms, J.P., 1977. Reproduction and development in chondrichthyan fishes. American Zoologist 17:379-410.
Enllaços externs
En altres projectes de Wikimedia: | |
![]() | Commons (Galeria) ![]() |
![]() | Commons (Categoria) ![]() |
![]() | Viccionari |
![]() | Viquiespècies ![]() |
- «Manta (peix)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.