Craseomys
![]() ![]() | |
Taxonomia | |
---|---|
Super-regne | Holozoa |
Regne | Animalia |
Fílum | Chordata |
Classe | Mammalia |
Ordre | Rodentia |
Família | Cricetidae |
Subfamília | Arvicolinae |
Gènere | Craseomys ![]() Miller, 1900 |
Nomenclatura | |
Sinònims |
|
Espècies | |
|
Craseomys és un gènere de mamífers rosegadors de la família dels cricètids. Fou erigit el 1900 per Gerrit Smith Miller com a subgènere de Myodes i des d'aleshores ha tingut un historial taxonòmic convuls fins que a principis del segle xxi fou elevat a la categoria de gènere a part.
Morfologia
Dimensions
El gènere Craseomys conté rosegadors de petites dimensions, amb una llargada de cap a gropa de 80-145 mm, la cua de 57-68 mm i un pes de fins a 50 g.[1]
Característiques cranials i dentals
El crani és delicat i arrodonit, amb el rostre curt i prim i l'espai interorbitari estret. Les dents incisives superiors són llises, les incisives inferiors són relativament curtes i les dents molars manquen d'arrels i són de tipus hipsodont, és a dir, tenen la corona alta. La seva forma prismàtica és típica de la família.
Es caracteritzen per la següent fórmula dental:
Distribució
Té una àmplia distribució a l'ecozona paleàrtica, des d'Escandinàvia fins a la península de Corea i el Japó.
Referències
- ↑ Ronald M. Nowak. Walker's Mammals of the World (en anglès). The Johns Hopkins University Press, 1999. ISBN 0-8018-5789-9.