Asfodelàcies
Asphodelaceae ![]() | |
---|---|
![]() albó de muntanya ![]() | |
Taxonomia | |
Super-regne | Eukaryota |
Regne | Plantae |
Ordre | Asparagales |
Família | Asphodelaceae ![]() Juss., 1789 |
Tipus taxonòmic | Asphodelus ![]() |
Nomenclatura | |
Estatus | Nomen conservandum ![]() |
Sinònims | Xanthorrhoeaceae ![]() |
Les asfodelàcies (Asphodelaceae) són una família de plantes angiospermes de l'ordre de les asparagals, dins del clade de les monocotiledònies (monocots).[1] Les espècies d'aquesta família es troben didtrubuides per Europa, Àsia, Austràlia, oest d'Amèrica de sud i als extrems nord i sud d'Àfrica.[2]
Taxonomia
Aquesta família va ser descrita per primer cop l'any 1789 a l'obra Genera Plantarum pel botànic francès Antoine-Laurent de Jussieu (1748 – 1836).[3][4]
Subfamílies
L'actual sistema de classificació APG IV (2016) reconeix tres subfamílies entre les asfodelàcies:[2]
- Asphodeloideae Burnett
- Xanthorrhoeoideae M. W. Chase, Reveal & M. F. Fay
- Hemerocallidoideae Lindley
Gèneres
Dins d'aquesta família es reconeixen els 41 gèneres següents:[5]
- Agrostocrinum F.Muell.
- Aloe L.
- Aloestrela Molteno & Gideon F.Sm.
- Aloiampelos Klopper & Gideon F.Sm.
- Aloidendron (A.Berger) Klopper & Gideon F.Sm.
- Aristaloe Boatwr. & J.C.Manning
- Arnocrinum Endl. & Lehm.
- Asphodeline Rchb.
- Asphodelus L.
- Astroloba Uitewaal
- Bulbine Wolf
- Bulbinella Kunth
- Caesia R.Br.
- Chamaescilla F.Muell. ex Benth.
- Corynotheca F.Muell. ex Benth.
- Dianella Lam. ex Juss.
- Eremurus M.Bieb.
- Excremis Willd.
- Gasteria Duval
- Geitonoplesium A.Cunn. ex R.Br.
- Gonialoe (Baker) Boatwr. & J.C.Manning
- Haworthia Duval
- Haworthiopsis G.D.Rowley
- Hemerocallis L.
- Hensmania W.Fitzg.
- Herpolirion Hook.f.
- Hodgsoniola F.Muell.
- Johnsonia R.Br.
- Kniphofia Moench
- Kumara Medik.
- Pasithea D.Don
- Phormium J.R.Forst. & G.Forst.
- Rhuacophila Blume
- Simethis Kunth
- Stawellia F.Muell.
- Stypandra R.Br.
- Thelionema R.J.F.Hend.
- Trachyandra Kunth
- Tricoryne R.Br.
- Tulista Raf.
- Xanthorrhoea Sm.
Filogènia
El següent arbre filogenètic de les asfodelàcies es basa en l'anàlisi de la seqüència de l'ADN per la filogènia molecular.[6]
Asphodelaceae |
| |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Referències
- ↑ Byng et al., Judd, p. 3, 15.
- ↑ 2,0 2,1 «ASPHODELACEAE» (en anglès). Angiosperm Phylogeny Website, version 14, juliol 2017. [Consulta: 29 gener 2023].
- ↑ «Asphodelaceae Juss.» (en anglès). International Plant Names Index, The Royal Botanic Gardens, Kew, Harvard University Herbaria & Libraries and Australian National Botanic Gardens. [Consulta: 29 gener 2023].
- ↑ Jussieu, 1789, p. 51.
- ↑ «Asphodelaceae» (en anglès). Plants of the World Online. Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 29 gener 2023].
- ↑ Dion S. Devey, Ilia Leitch, Paula J. Rudall, J. Chris Pires, Yohan Pillon, and Mark W. Chase. 2006. "Systematics of Xanthorrhoeaceae sensu lato, with an emphasis on Bulbine". Aliso 22(Monocots: Comparative Biology and Evolution):345-351. ISSN 0065-6275.
Bibliografia
- Byng, J. W.; Chase, Mark W.; Christenhusz, M. J. M.; Fay, Michael F.; Judd, W. S.; Mabberley, D. J.; Sennikov, A. N.; Soltis, Douglas E.; Soltis, Pamela S.; Stevens, Peter F. «An update of the Angiosperm Phylogeny Group classification for the orders and families of flowering plants: APG IV». Botanical Journal of the Linnean Society, vol. 181, n. 1, maig 2016. DOI: 10.1111/boj.12385.
- Jussieu, Antoine-Laurent. Genera Plantarum, secundum ordines naturales disposita juxta methodum in Horto Regio Parisiensi exaratam (en llatí i francès), 1789.