(2157) Ashbrook
Descobriment | |
---|---|
Descobridor | Karl Wilhelm Reinmuth ![]() |
Data de descobriment | 7 març 1924 ![]() |
Lloc de descobriment | Observatori de Heidelberg-Königstuhl ![]() |
Altres designacions | 1952 FF1, 1957 JD1, 1970 ED, 1975 EG1 i A924 EF ![]() |
Epònim | Joseph Ashbrook ![]() |
Elements orbitals | |
Excentricitat (e) | 0,113071 ![]() |
Semieix major (a) | 2,7827125 ua ![]() |
Periheli (q) | 2,4707215 ua ![]() |
Afeli (Q) | 3,095 ua ![]() |
Període orbital (P) | 4,64 a ![]() |
Inclinació (i) | 8,62606 ° ![]() |
Longitud del node ascendent (Ω) | 349,44221 ° ![]() |
Argument periheli (ω) | 264,98376 ° ![]() |
Anomalia mitjana (M) | 103,72808 ° ![]() |
Característiques físiques | |
Classe espectral | Asteroide de tipus S ![]() |
Magnitud absoluta | 12 ![]() |
Més informació | |
Identificador JPL | 20002157 ![]() |
(2157) Ashbrook és un asteroide que pertany al cinturó d'asteroides, descobert el 7 de març de 1924 per Karl Wilhelm Reinmuth des de l'Observatori de Heidelberg-Königstuhl, Alemanya. [1][2] Designat provisionalment com A924 EF. Va ser anomenat Ashbrook en honor de l'astrònom nord-americà Joseph Ashbrook.
Referències
- ↑ «(2157) Ashbrook» (en anglés). Minor Planet Center.
- ↑ «(2157) Ashbrook» (en anglés). JPL.